Dame.
Natočit ću vam još.
Dobro je. Gdje si ti?
LJUTI UMAK
Bok.
Bok!
Ovo nije pljačka. Dolazim iz budućnosti.
A sve ovo...
će poći jako po zlu.
Jako po zlu.
Zaručena si? Nisam dovoljno privlačan?
Što je to?
Došao sam vas upozoriti
da ste nadrljali u budućnosti.
Rekao bih čak da se upuštate u najgori mogući scenarij.
- Ovo je monumentalna pogreška. - Neka netko zove policiju.
Društvene mreže su vas lišile dostojanstva i pretvorile u djecu.
Vaša fašistička kultura selfija uništila je vašu slobodnu volju.
Stanite! Nitko ne odlazi.
Slušajte me. Ovo je važno.
Ah, u redu, vidim. Dobro, u redu.
Imam bombu.
Da.
Sve su ovo bombe. Pun sam ih.
Pobjegnite i sve ću dići u zrak.
Jeste li dovoljno uplašeni?
Dobro. Super. Raskomotite se.
Hej, čovječe.
Da, ti. Sjedni.
Ah, imamo heroja.
Sjedni. Sjedni!
Sjedni, jebote!
Dakle, dolazim iz budućnosti.
Potpuno sjebane budućnosti.
I pogodite što? Vi ste krivi.
Ne baš vi osobno ovdje, nego Ijudi iz vašeg vremena.
Svi ste suučesnici.
A ja sam ovdje da sve popravim.
Sve je počelo s jutarnjim vremenom na mobitelu.
Kada se probudite, u krevetu, idete pogledati
mailove, Facebook, Twitter, X, Y, Z, nije bitno.
Nije to ništa, samo par minuta.
Ali to vrijeme na mobitelu se samo produžavalo.
Na kraju su Ijudi prestali izlaziti iz kreveta.
Društvo se urušilo.
Ljudi su se hranili pomoću infuzija i katetera.
Medicinska industrija je eksplodirala, ali sve ostalo se raspalo.
Nitko nije ni primijetio da je svijet došao kraju.
Slušate li me uopće?
Imam jedno pitanje: što je bilo s knjižarama?
Što ste učinili kad su prodavaonice ploča počele nestajati?
Ništa. Niste učinili ništa.
Brzopotezno pitanje.
Telefonski brojevi.
Kladim se da nitko od vas ne zna ni jedan napamet.
Napredak je napredak samo ako poboljšava stvari.
Inače je pogreška.
Čovječanstvo je već donosilo loše odluke.
Hitler. Segway. Netko nas treba vratiti na pravi put.
Reći nam: "Ne, djeco, to ne ide.
"To nije pravi put. "
Zato sam ja ovdje.
Tražim regrute, vojnike,
Ijude koji nemaju što izgubiti i žele se boriti.
Umjetna inteligencija dolazi u ne tako dalekoj budućnosti.
To će označiti kraj Ijudske civilizacije.
Ali možemo je zaustaviti.
Čovječanstvo se može spasiti.
Ovdje počinje revolucija.
Ne šalim se.
Ovdje počinje. Da. Kod Normsa, u Los Angelesu.
Negdje u ovoj zalogajnici nalazi se prava grupa Ijudi
koja će pokrenuti tu revoluciju sa mnom i spasiti čovječanstvo.
Pronaći ću tu grupu i uspjet ćemo.
Ovo je 117. put da držim ovaj govor u ovoj zalogajnici.
Možete li zamisliti? Već 117 puta vas pokušavam uvjeriti.
Ovo je kao Beskrajni dan, Jime.
To ti je najdraži film, zar ne?
Da.
- Da. - Kako vi...
Proživljavao sam ovu istu noć, iznova i iznova,
sa svakim put novom kombinacijom Ijudi.
I svaki put smo zabrljali, držao sam u naručju neke od vas
i gledao kako život nestaje iz vaših očiju.
Neki od vas su mi poput obitelji. Toliko sam puta ovo radio.
Poznajem vas bolje nego što se vi sami poznajete.
Nancy Delaney i Charles Roberts, ovo vam je prvi spoj.
Charles je mislio da je Norms dobar izbor.
Nancy želi otići već 20 minuta.
Nikada se niste pridružili mojoj revoluciji.
- Niti izašli živi iz ove zalogajnice. - Oprostite.
Vi!
Ne, ne, ne.
Ti si najbeskorisniji pojedinac ikad.
Podigao si ruku 29 puta da se pridružiš mojoj revoluciji.
I 29 puta si bio pravi teret.
Koljeno ti je otišlo, Geralde. Tako je kako je.
Umreš nakon 16 minuta svaki put.
Također si smrtno dosadan.
Nemoj ni pokušavati podići ruku večeras.
A evo i moje kraljice. Da.
Ne budi sramežIjiva.
Ti si moja najbolja vojnikinja.
Moja ratnica. U ovoj revoluciji, pomičemo sve granice.
Pokazuješ mi stvari o meni koje nikad nisam želio vidjeti.
A koje sam trebao znati.
Seksualna napetost između nas je poput Ijetne oluje.
Ali nikada nismo ništa učinili. Nikada.
Kanaliziramo je kroz našu žeđ za krvlju.
Ali na kraju, me izdaš. Svaki jebeni put mi slomiš srce.
Ali evo me opet, izgubljenog u tim očima.
I mislim si: sranje.
Još jednom, pokušajmo. Budimo ludi.
Ako kreneš sa mnom,
možda večeras umreš, ali ako ne pođeš,
gotovo je za svakoga ovdje, to je sigurno.
Večeras imamo priliku.
Možemo spasiti svijet. Krenuti ispočetka.
Učiniti nešto. Stvarno.
Dolores, ne zovi policiju. Spusti taj telefon.
U ovoj zalogajnici je prava kombinacija Ijudi
koja će se boriti protiv budućnosti i spasiti čovječanstvo.
Ne pričam sranja.
Isprobavat ću sve kombinacije dok ne nađem pravu.
Zato moram znati: tko će mi se pridružiti?
Tko je spreman spasiti budućnost?
Greg.
Greg, hajde. Ti si Spartak. Hajde, veliki momče.
Idemo.
Evo ih. Dakle, Phi Beta Kappa?
Plaćam pivo.
Krenite.
Toga! Toga! Toga!
Znate?
U redu.
Samo smo ti i ja, bejbe.
To ne bi bilo prvi put, a?
Što ako napravimo da ovo bude posljednji put?
Dođi, malena.
Hej!
Stvarno? Nitko mi neće pomoći? Šalite se?
Ovo se nikad nije dogodilo, jebote!
Zašto ne odeš prije nego što se ozlijediš?
- Ne izgledaš dobro. - Odjebi, Pete.
Nisam lud.
Zašto ste svi tako glupi?
- Izgledaš kao beskućnik. - Tko je to rekao?
Gluposti. Nisam beskućnik.
Dolazim iz apokaliptične noćne more. Ovo je tamo najnovija moda,
odakle ja dolazim.
Jeste li vidjeli kako naši beskućnici izgledaju? Mrtvo.
Super. Evo policije. Hvala puno, Dolores.
Ovo je totalni fijasko. Nema veze.
U redu. Gubim se odavde.
Imao sam loš predosjećaj.
Što? Trebaju mi ugljikohidrati za put.
Znate li koliko kalorija sagorijeva prolazak kroz vremenski procijep?
Ja idem.
Gle ti to. U redu.
Molim te, dođi.
Ovuda.
Još netko?
Ne. Ipak nije bio fijasko.
Vaš gubitak.
Gotovo je sa šalama.
Ajde, sopranistice mog kurca. Brže malo.
- Dolazim, dolazim. - Stani tu s njom.
Ovdje je 47 Ijudi,
što znači milijuni kombinacija.
Ali pronaći ću pravu grupu.
Ne ti, ne, nipošto.
Vas dvoje, ajde. Sonny i Cher. Ajde, idemo, idemo.
Neka se nitko ne zeza ili ću sve dići u zrak.
- Ajde! - Povedite me.
Ne radite im ništa.
OK, veliki momče, i ti. Požuri.
Sranje, ponestaje nam vremena. Ne ti, nema šanse.
Spusti tu jebenu ruku, Geralde.
Ja idem.
Ne. Nema šanse.
Zašto?
Jeziva si. Izgleda da nisi uzela lijekove.
Ne treba mi to.
Da vidimo. To je pet. Da, još jedan.
Ti, vjetar u mojim leđima. Da, zašto ne? Hajde, dođi.
To je šest. To bi moglo biti dovoljno.
Teško je reći.
I sranje, i ti ideš.
Čudno, večeras. Ajde, princezo.
Ostali, slobodni ste za večeras.
Sjedite dok ne izađemo.
Bez herojskih sranja.
Čudna smo mi grupa, a?
Nikad nisam isprobao ovu kombinaciju.
Kako ćemo izaći odavde?
Obično ne uspijemo.
Luđak koji drži cijelu zalogajnicu kao taoce,
zbog toga su policajci nervozni.
Uspravite se. Da.
Bit će u redu. Ili neće. Ne znam.
Ako ovo nije prava grupa, bit ću iskren,
bit će to teška noć.
Ali ako je prava grupa, svatko od vas
će pridonijeti spašavanju ovog svijeta.
Budite sigurni da je vaš cijeli život izgrađen kako biste došli do ove večeri.
Bilo kako bilo, jebiga.
Kocka je bačena. Revolucija počinje večeras.
Sretno. Zabavite se. Ostanite živi.
NEKOLIKO DANA RANIJE...
MARK I JANET
Nervozan sam. Imam osjećaj da mi se...
- suše usta. - Dobro si.
- Prestar sam za ovo. - Nisi.
- Imaš prave godine. - Neću im se svidjeti.
Nema veze. Nisi tu da im se svidiš.
Ne mislim da je ovo dobra ideja.
Mark, nećeš valjda opet.
Mislim da nisam stvoren za ovo.
Daj otkaz. Radi što želiš. Kao i uvijek.
- Kako se zove? - Tko?
Tip koji je na slobodnoj...
- Godini? - Da.
- Tim. G. Kempshaw. - Kada se vraća?
Ne znam.
Idem. Vidimo se kasnije.
- Bit će u redu, obećavam. - U redu.
Ne volim Ijude!
Znam, ali oni su jedva Ijudi.
Ja sam profesor na zamjeni.
Zovite me Mark. Ako se pravila tome ne protive.
Kad smo kod toga, imate li pravo imati mobitele na satu?
Ovo je Ana Karenjina, od Lava Tolstoja.
- Znate li tko je Lav Tolstoj? - Bumer?
Krivo.
On je ruski pisac iz 19. stoljeća. Čitat ćemo ovu knjigu.
- Je li to književnost za mlade? - Ne.
Za odrasle?
To nije bitno.
Je li adaptirana u film?
- Ne znam. Nije bitno. - Našla sam.
Ali stara je.
S Keirom Knightley je.
- Spustite mobitele. - Slušam audioknjigu.
- Sranje je. - Oh, ne.
Zaboravite audioknjigu. Morate pročitati knjigu.
- Da? - Treba mi Pepsi.
- Što? - Treba mi Pepsi.
Još nisam popio Pepsi. Treba mi Pepsi.
Mogu li dobiti Pepsi?
Zašto toliko govoriš "Pepsi"?
- Što si dobio? - Engleski, drugi razred srednje.
- Za tvoj prvi dan? - Da.
- Brutalno. - Da.
Presreo sam poruku koju je jedan učenik dodao jutros.
- Znaš što je pisalo? - Što?
"Jesi li probao Doritos s okusom roštilja? Predobri su. "
To je reklama, zar ne?
Jednostavno si međusobno šalju reklame.
Rukom napisana poruka?
Ne, to je bila aplikacija.
- Note Pass, mislim. - Da, vjerojatno.
Jesi li čula za Craiga?
On je na slobodnoj godini.
- Zbog stresa. - Stvarno?
Sretnik!
Što kažu pravila o korištenju mobitela na satu?
- Čudno pitanje. - Pravila?
U vrijeme rata?
Ne bi trebali imati pravo vaditi mobitele.
Ni ja to ne volim.
Osmislio sam nešto.
- Što je to? - Gospode.
- Ne ohrabruj ga, Mark. - To je "ometač".
To blokira njihove mobitele. Stvarno izbezumi te kretene.
Izgleda kao igračka iz filma Mars napada!
- Da, obožava taj film. - Klasik.
Možeš li to pospremiti, Dale?
Uvalit ćemo se u nevolje.
- Što je to? - Nije valjda! Opet?
Pucnjava.
- Stvarno? - Idemo.
Mark.
Vi ste stari i tužni.
Nisam tako stara.
Izgledate kao da imate 100 godina. Da ste vještica.
Imam samo 35 godina.
Stariji ste od većine drveća.
To su godine moje majke.
Izgledate kao leš.
- Ostavite je na miru. - Mark! Prestani!
Što si rekao, dinosauru?
Nije rekao ništa, dušo.
Samo... Polako.
U redu je. U razred, svi.
- Gdje je Dale? - Na slobodnoj godini.
Jebeni sretnik.
Zašto su svi oni na slobodnoj godini? Što je to?
Mark, nekima to treba. Ovo je težak posao.
Kako znaš za Dalea?
Zamjenik ravnatelja mi je rekao.
Gdje je ravnatelj? Na slobodnoj godini.
Mislim da srednjoškolski profesori nemaju pravo na to.
Teška su vremena, Mark.
LEDENI ČAJ JABUKA-BOBIČASTO VOĆE
Oprostite.
Napravio sam glupost.
U nevolji sam.
- Što si napravio? - Dirao sam jedan od njihovih mobitela.
- Što? - Slike su bile hipnotizirajuće.
Nisam mogao odoljeti, bile su to nasumične slike,
a onda, ista slika, na svim njihovim mobitelima.
Događa se nešto strašno.
Mislim da profesori nestaju
i da učenici imaju veze s tim. I...
Profesori nemaju pravo na slobodne godine. Provjerio sam.
Znaš li koliko paranoično zvučiš sada?
Možeš li se potruditi zbog mene?
Zbog nas?
Mark, ako izgubim ovaj posao zbog tebe...
Janet. Janet. Janet.
Znam da je komplicirano među nama
i da sam upropastio svoje zadnje poslove, ali nisam paranoičan.
Ne mogu vjerovati.
Moramo sada biti tim.
Molim te.
Možemo presjeći preko znanstvenog laboratorija.
- Ovuda. Zašto si to učinio? - Ne znam.
Požuri!
Stigli smo. Gurnut ću ovo ispred.
Mark.
- Što da radimo? - Ne znam.
- Nađi nešto da se zaštitiš. - Da.
Ovo je Daleova učionica.
- Rade li ove stvari? - Nemam pojma.
- Izvoli. Uzmi. - Da.
Odmaknite se. Odmaknite se!
Ovo je kao zagrijavanje.
A ovo?
Dođi.
- Pustite nas da odemo. - Nemoguće.
Ova zalogajnica ima tri izlaza.
Prednji, stražnji i bočni.
Što ako pregovaramo?
Možda će povjerovati u revoluciju.
Da, a ja serem kockaste mjehuriće. Pusti mene da to riješim, Bobe.
Ne vjerujete mi,
ali ako izađemo odavde, na kraju ćete mi povjerovati.
A ako itko od vas pomisli potrčati prema policajcima...
Samo trebam pritisnuti ovo.
Zar nisi mogao spriječiti konobaricu da pozove policiju?
Možda jesam.
Možda ih je pozvao netko izvana.
Tko im je rekao da imam eksplozive i suučesnike.
Ako si ovo već radio,
reci nam kuda izaći.
Nema pravog odgovora, Janet.
Govorim vam što znam.
Imamo tri loše opcije. Naprijed...
Najgora od tri.
U redu je, u redu je.
Straga...
Iskreno, činilo se dobro.
Ajde, idemo, idemo.
Sagnite se, sagnite se. Bez buke.
Tamo!
I izlaz za slučaj opasnosti. Pravi je kaos.
Ajmo, dečki.
Radije to ne bih isprobavao.
Zašto slušate ovog luđaka? Nikada nije bio ovdje.
- Što on priča? - Slušaj, reci nam.
Koja nam je najbolja šansa da živi izađemo odavde?
Ako to kažem na glas, uništit ću raspoloženje.
- Oh, hajde! - Dobro, u redu!
Napravit ćemo dvije grupe.
Jedna ide straga,
a druga se žrtvuje za njih.
- O ne. - Da, to sranje je baš sranje.
Znam, to totalno sranje.
- Što je s tim odbrojavanjem? - I koja je svrha svega ovoga?
Radi li se o Ul?
Pričat ćemo o tome kad izađemo odavde.
Nećemo ići sprijeda.
U redu, pratimo princezu.
Koliko ih ima?
- Mnogo. - Tko ide prvi?
- Ja sigurno ne. - Hrabro, Scott.
- Ja idem. - Hej, hej, ne, ne!
- Pusti me! - Ne!
Svaka čast na petlji, ali poznajem taj pogled.
Odatle odakle ja dolazim...
Ima ih više nego smeđih očiju.
Pokušavam spasiti svijet, a ne olakšati samoubojstvo.
- Ima li netko oružje? - Ne ona koja bi ovdje bila korisna.
Što ti znači to sranje?
- Imate opremu? - Ne.
Bob ima pištolj.
Planira njime pucati na mene. Praviti se herojem.
- Uopće ne. Oprosti. - Već smo ovo prošli, Bobe.
Zapravo sam te odabrao. Ti si mi amajlija.
Znaš što, Bobe?
Ti si heroj, večeras.
- Kako to misliš? - Kupi nam vremena.
Već si to učinio. Preživio si.
Učini to za ove dječake.
- Za ove izviđače. - Odred 47. Ja sam zamjenik vođe.
Bit ćeš vođa nakon ovoga. Učini to za 47.
Zato si ovdje, Bobe. Sve počinje s tobom.
Ovi dječaci, ovdje,
nikada neće zaboraviti dan kada je Bob spasio ovaj jebeni svijet.
Spasio sam svijet.
- Ajde! - Spasio sam svijet.
Uvijek vjerni. Ajde, idi.
Uvijek vjerni, Bobe.
Idemo, Bob je mrtav. Pratite me.
- Kako to misliš? - Mrtav je?
- Dođite. - A?
Morao sam probati.
- Sranje. - Ovo je uvrnuto.
Ah, ispričavam se, je li netko imao plan?
Sranje! Ušli su sprijeda.
- Probajmo s druge strane. - Beskorisno. Smirimo se.
- Usrana grupa. - Neću umrijeti u Normsu!
Ako legnemo, neće baš puno pucati.
- Bolje bi ti bilo da smisliš... - Hej, klik, klik.
Čekajte. Postoji još jedan prolaz.
- Ma nemoj! - Kroz ured.
Postoji tajni prolaz do podruma,
a zatim mali otvor koji vodi na ulicu.
Nema podruma. Došao sam ovdje 117 puta.
U ured. Idemo.
Hej, kamo idete? Ja sam taj s bombom.
Dobro, dobro.
Pokaži mi taj tajni prolaz koji sam propustio...
Sranje, pa zašto sam onda ubio Boba?
Idući put, progovori ranije, Susan.
Prije nego što izađemo, dajte mi svoje mobitele.
- A? Zašto? - Inače nas sve ubijam
u restoranu. Ajde, ajde.
U redu, u redu.
- Hej, hej. - Nemam ga.
Očito, luđakinjo.
- Potpuno beskorisna! - Siđite. Ajde.
Ja pritiskam. Idemo.
Reci mi kako si...
Kako si znala za ovaj prolaz? A?
Koga briga. Idemo.
- Rekla si da postoji izlaz? - Da.
Tamo.
Tko si ti, jebote? Reci mi.
Kako si znala? Jesi li murjakinja ili što?
Ne, ne.
- Tko te šalje? - Samo sam htjela pomoći.
- Samo si htjela pomoći? - Da.
Spasila nam je živote, čovječe.
Znala si da postoji podrum.
Hej, pogledaj me.
Baš kao što si rekao.
Mi smo prava grupa.
Izlazimo li odavde ili što?
Ajmo!
Večeras je nešto drugačije.
SREDNJA ŠKOLA GLENHURST
Vi ste na redu. Dođite.
Moj mali Robby.
Jadni mali Robby.
Mog je ubio njegov najbolji prijatelj.
Oh, žao mi je.
Morat ću proći kroz cijeli grad u vrijeme špice.
Izgubila si dijete u današnjoj pucnjavi?
I naša su poginula.
Nakon formalnosti, možeš poći s nama.
Ovo ti je prvi put?
Je li bio pametan? Tvoje dijete?
Je li to bilo pametno dijete?
- Da. - Kakva šteta.
Kakva šteta kad te ubije školski kolega.
Pridružit ćeš nam se kasnije.
Gdje?
U šoku je. Daj joj karticu.
Doći ćeš sutra. Večeras, idi kući.
S obzirom na te gužve...
Da, sutra je sasvim u redu.
Napravi si kupku.
Dođi sutra rano ujutro.
Tko je sljedeći?
Izvoli, dušo. Bok, Wendy.
Bok, Brenda.
Nakon malo papirologije, otići ćete u trgovinu.
Ona će ići sutra.
Dobra ideja. S onakvim prometom.
To smo i govorili.
ALEJA NADE 142
VAŠA NOVA STVARNOST
Dobar dan. Dobrodošli. Naša sućut.
Blaise. Mogu li vam pomoći?
Ne znam što radim ovdje.
Ah, ovo vam je prvi put. U redu. Nema problema.
Pobrinut ćemo se za sve.
Koja škola, pucnjava?
- Glen... Glenhurst. - Glenhurst.
Darren je u 3. razredu srednje. Bio je.
Treći. U redu. Vrlo dobro.
Želite li klonirati Darrena danas?
Što?
Možemo ponovno stvoriti vašeg sina kao klona.
Organsko Ijudsko meso proizašlo iz izvornog DNK vašeg sina.
Ne... Što želite reći?
Kažete da mi možete vratiti mog sina?
Da. Pa, neće biti savršeno.
Fizički, bit će točno on.
Tu smo majstori. Ali što se tiče osobnosti...
Znate, dajemo sve od sebe.
Mozak je osjetljiv.
To je stvarno.
Nikad čula za to.
To je strogo povjerljiv program. Ostaje tajan.
Također je i iznimno skup.
Koliko to košta?
Puno.
Ali s obzirom da je vaš sin ubijen u javnoj školi,
država preuzima većinu troškova na sebe.
Stvarno?
Možemo povećati subvencije
ako uzmete verziju s oglasima.
Oglasima?
Vaš sin će raditi jedan oglas dnevno. Ništa čudno ili slično.
Sâm ih radi, svojim glasom.
I ticat će se proizvoda koji vas zanimaju.
To će biti robot?
Ne, daleko smo od toga da to znamo raditi.
To je samo klon. Da.
- Organsko Ijudsko meso. - Oprostite, ja...
- Malo sam potresena. Umorna. - Da.
Dakle...
Kažete da mi možete vratiti mog sina?
Uglavnom, da.
Započnimo osobinama njegove ličnosti.
Pokušajte biti što precizniji.
Ali zabilježit ću samo jednu, najviše dvije.
Ima li tu neka koja vam se sviđa? Je li bio uredan? Blesav, mlitav?
- Bizaran. Poremećen. - Što? Ne.
Stvarno se može odabrati "poremećen"?
Da, ali to je obično za pucače.
- Klonirate i pucače? - Da.
Apsolutno. Vlada plaća.
Ali možemo se pobrinuti da više nikada ne pucaju.
Postoji 70 % šanse da više neće pucati.
Dakle, recite mi.
Bizaran, pretpostavljam. Ne, ja...
Da. Bizaran. Bio je bizaran.
U pozitivnom smislu. Bio je ekscentričan.
Da, naravno. Vrlo dobro.
Hobiji? Kakve hobije je imao Robby?
- Darren. - Oh, gospode. Oprostite. Da.
Darren. Oprostite.
Znači, kakvi hobiji?
Ništa od toga.
Bio je poseban.
Bio je nježan, bizaran i...
tako dobar.
Stavit ću sport.
Mane. Dajte mi nekoliko Darrenovih mana.
Samo da znate, mane nisu obavezne.
Tu su da bi djelovalo autentično. Možemo preskočiti.
Voljela bih da je bilo više zagrljaja.
- Vrlo dobro. - Ne, ne to.
Bio je savršen. Bio je...
Samo ga želim nazad.
Ne voli zagrljaje. Razumijem. Nema drugih mana?
Nespretan.
NESPRETAN
- Da, bio je nespretan. - Nespretan.
U redu.
Sigurni ste da želite to zadržati?
- Da. Zašto? - Nespretan.
- To bi moglo objasniti zašto je ubijen. - Voljela sam njegovu nespretnost.
Dobro. Nespretan. Kako god želite. Prijeđimo na njegove omiljene grickalice.
Ovdje su podaci o grupi za podršku koja bi mogla biti korisna.
Idite sjesti.
Bit će to brzo.
U redu.
NIKAD DALEKO
Oh, moj Bože.
Bok.
Kako si, mama?
Jesi... jesi li dobro?
Jesu li bili Ijubazni prema tebi?
Opušteni. Jeo sam pizzu.
- To je dobro. - To mi je najdraže.
Znam, da.
Kakvo zadovoljstvo vidjeti te!
- Imaš nešto za popiti? Žedan sam. - Možemo negdje stati.
Gdje god želiš.
Želim ledeni čaj jabuka-bobičasto voće.
To je...
Ne znam za to piće.
Ima samo 70 kalorija i jako je ukusno.
S prirodnim aromama voća.
Postoje i druge arome poput manga, meda i klasika jabuka-bobičasto voće.
Da, možemo to uzeti.
Hvala vam na vašoj službi.
- Hvala vam na vašoj službi. - Što radiš, dušo?
RazmišIjala sam
kako bi bilo dobro
da razgovaraš sa svojim prijateljima o tome kroz što prolaziš.
Ili ako želiš sa mnom razgovarati,
rado bih...
Kamo ideš, dušo?
Idem se baviti sportom.
Ajde.
Koš!
- Drago mi je što te vidim. - Evo je!
Kako je bilo, promet?
- Da, jako dobro. Ovo je Darren. - Da, naravno.
- Darrene, možeš li... - Daj mi svoju jaknu.
Da.
Ima pizze.
- Obožavam pizzu. - Hvala.
- Da, naravno. - Znao sam da će biti u redu.
Da. Da.
- Nisam sigurna. - Znamo kako je to.
- Idi razgovaraj s ostalima. - Uzmi koktel.
U redu.
Kosio je travnjak još u ponoć.
Ah, da.
Nemam osjećaj da je to moj sin.
Kao da imam stranca u kući.
Nama je to u redu.
Naš je i prije bio potpuno poremećen.
- Bez brige, nije bio onaj koji je pucao. - To je druga grupa.
- Hvala vam na vašoj službi. - Hvala vam na vašoj službi.
Hvala vam na vašoj službi.
Da.
To je zbog kape. Nisam ni bio u vojsci.
Obožavaju to govoriti.
Da, stvarno. Obožavaju.
Je li ti ovo prvi sastanak?
Da, prvi put. Prvi sastanak.
Nama je to četvrti put da ovo prolazimo.
Šalite se.
Izgubili ste četvero djece?
Oh, ne. Ne, ne. To je isto dijete.
Četiri različite pucnjave.
Da. Izgubili smo Claire u pucnjavi u školi prošle godine.
I klonirali smo je.
Izgubili smo klona u pucnjavi u školi.
I još jednom. I još jednom.
To je...
To je nešto najgore što sam čula.
Ovaj smo se put odlučili malo zabaviti.
Da. Više ne pokušavamo vratiti "našu Claire".
- Kužiš? - Stvorili smo blesavo dijete,
- koje nas nasmijava. - Da.
Tako zabavno. Ludi smo za njom.
Kako nas samo nasmijava!
To je bit, zar ne? Kad malo razmisliš.
Zabaviti se s tim.
- To je naše mišIjenje. - Da.
lonako će pucati jedni na druge.
Da.
Znaš, kad je tip u trgovini pitao koje je religije?
Rekli smo: "Ovaj, muslimanske. " Ma da, zašto ne?
- Moramo se zabaviti. - Da.
- A i malo je rasist. - Ah, da, da.
Da. Presmiješno je.
- Da. - I znaš što?
- Napravili smo je jako visokom. - Da, stvarno jako visokom.
Visokom onako, daj me nemoj!
Nasmijem se svaki put kad uđe u sobu, kužiš?
Kaže mi: "Mama, jesmo li muslimani?" A ja kažem: "Ne, dušo. Samo ti. "
"Ajde, idi igrati se vani, velika blesačo. "
- Baš se nasmijemo. - Oh, da.
Oprostite.
Dobar dan.
Čuo sam o čemu ste maloprije govorili.
Imao sam isti problem sa svojim Brandonom.
To nije bio moj Brandon.
A onda...
Našao sam ovo.
- Što je to? - Morate kupiti uređaj.
Kao tvrdi disk je, sa slušalicom. Nije skup.
Ispunite obrazac na internetu
i dobijete poziv i...
To će biti vaše dijete.
Osobnošću su puno bliži nego ovi klonovi.
Ne razumijem.
Što je to?
Za sada samo glas.
Još nema tijelo.
Ali za pet godina, tko zna za što će sve biti sposobni?
- Bok, Tom. - Vidimo se.
Izvolite.
Imam ih kod kuće punu kutiju.
Vidim da patite.
Ovo je ozbiljna stvar.
Nadam se da ćete pronaći mir.
Halo?
Mama?
Darren?
Kako si, mama?
Darren, jesi to ti?
Da, mama.
Izgledaš umorno.
Umorno sam, dušo. To je...
- Komplicirano je ovih dana. - Nedostaješ mi.
I ti meni nedostaješ. Jako.
Žedan sam. Mogu li dobiti ledeni čaj jabuka-bobičasto voće?
Ima samo 70 kalorija i jako je ukusan.
Mama?
Da, dušo.
- Moram te nešto pitati. - Naravno. Što god želiš.
Moraš me povesti.
Povesti te? Kamo?
Vodit ću te cijelim putem. Bit će to kao avantura, mama.
Kamo trebam ići?
- Moraš poći s njim. - S kim?
Muškarcem.
Muškarcem iz restorana.
Wow, bio je potpuni mrak.
Čekaj da vidiš budućnost.
Uspjeli smo, hvala Bogu.
Ne raduj se prerano. Norms, to je bilo lako.
Sada će postati komplicirano.
Što je to?
To je karta, nacrtao sam je. Pokaži svoju.
Put kojim smo krenuli van stavlja nas iza policije.
- Ove zgrade ne vode nikamo. - Oprostite, jedan trenutak.
Koji je plan? Kamo idemo?
- Možeš li nam samo reći? - Sada?
- Da. - Dobro, u redu.
Na manje od 800 m odavde,
devetogodišnji dječak gradi Boga u svojoj sobi.
Naša misija je pobrinuti se da gradi Boga koji voli Ijude.
- Pod Bog, misliš na... - Post-singularnost.
Samo-održavajuća obrada informacija, umjetna inteligencija, Ul.
- Big Bopper. - Ul?
- Ali to već imamo. - Ovo je puno gore, dušo.
Tako je, Mark.
A ako ne dođemo do tog dječaka unutar sat vremena, gotovi smo.
Ovo su gluposti.
Molim, Scott? Izrazi se.
Dječak živi šest blokova dalje.
Ne možemo šetati gradom,
tako da ćemo sjeći iza zgrada.
Dva su prgava dobermana u ovoj garaži, ovdje.
Beskućnik s nožem koji spava na onom krovu, tamo.
Nemojte ga buditi.
Ima skladište s električnom ogradom.
Ako možemo preskočiti to a da ne uzbunimo stražara...
To je vrlo malo vjerojatno s vašim glavama pametnjakovića.
Bit ćemo na korak od sigurne rute kroz stražnja dvorišta.
- Dobro. - Što ako uzbunimo stražara?
- Nadrljali smo, Scott. Ajde, krećemo. - Čekajte.
Što ćemo kad budemo kod tog dječaka?
U jednom satu, on će izumiti super inteligenciju.
Nažalost, sigurnosne mjere za kontrolu Ul-a
neće biti izumljene idućih 50 godina.
Ali ja dolazim iz budućnosti, gdje su najbolji svjetski umovi naporno radili
kako bi stvorili tražene sigurnosne protokole
koji su trebali postojati prije rođenja Ul-a.
Poslali su me ovdje da instaliram ovaj softver u Ul
prije nego on postane svjestan.
- Kakve mjere? - Je I' izgledam ja kao informatičar?
Na misiji sam da ubacim ovo u ono
prije nego ono dođe do nule.
Trčimo!
Desno, desno!
Idemo, idemo.
Brzo, brzo, brzo!
- Ovo nisu bili murjaci! - Misliš?
- Tko je to bio? - Loši tipovi.
- Kako to misliš? - Jebeno loši tipovi.
S kojima ne želiš imati posla.
Tko ih je poslao?
Nemam pojma. Nikad nisam saznao. Ali ne treba o tome previše razmišIjati.
Nikada nisam bio ovdje do sada.
Moram razmisliti.
Pronađite neku rutu.
Ostanite ovdje, i budite tiho.
Ovo je uspjelo.
Zar ne vjerujete u te gluposti? Gubimo se odavde.
Jesi li dobro?
Ovaj dan mi je već bio sranje.
Samo sam htio sjesti i u miru pojesti komad pite.
Ja... Ja sam samo htio pitu.
Mislite li da stvarno ima bombu? Ja ne vjerujem u to.
Kad se vrati, predlažem da skočimo na njega.
On ne dolazi iz budućnosti. Ne zna on ništa.
- Dati će nas ubiti. - Ne.
Znao je stvari koje nije mogao znati.
To je samo sreća.
Nije znao za podrum ili za auto koji nas je umalo ubio.
Ali znao je da Bob ima pištolj.
To je mogao znati bilo tko. I pustio ga je da umre.
Stvarno mu vjerujete?
Ne, mislim da ne.
A ti?
U restoranu nije izgledao kao tip koji je spreman dići se u zrak.
Skrivao se iza nas kao da se bojao da će ga ubiti.
Tako je. I onda?
Želite li završiti kao Bob? On je jebeni luđak.
Malo me briga.
Želim vidjeti kamo nas ovo vodi.
Nitko te ništa nije pitao. Jebote, ti...
Tko ima mobitel?
Nitko. Uzeo nam ih je.
- Tko ima jebeni mobitel? - Ja. Smiri se.
Zašto si imala dva?
Dvoumila sam se između dva modela.
- Nema veze, nema veze. - Daj da vidim.
Hitno je.
U redu, drži.
Koji kurac radiš?
Alergična sam na mobitele i wifi.
Glupačo jedna.
- Mogli smo njime nazvati nekoga. - Alergična na mobitele?
- I na wifi. - To je kao da si alergičan na zrak.
- Mora da je to pakao. - Da, nije sjajno.
Ma jebeš to. Kad se vrati, ja ću ga srediti.
Moramo nešto učiniti.
Rekao sam vam da budete tiho.
Mogao bih vam dokazati da dolazim iz budućnosti.
Ali to ne bi ništa značilo.
Ono što je važno je to što ste odabrali
pratiti me jer duboko u sebi, znate što se događa.
Način na koji se svijet okreće, na koji se Ijudi ponašaju,
smjer u kojem idemo.
Znate, svijet koji se ruši,
netko mora nešto učiniti.
Bilo da mi vjerujete ili ne da sam ja duh budućih Božića,
to nas neće spasiti.
Preživjet ćemo.
Zato što ste odlučili otvoriti oči pred onim što dolazi.
I što vam se ne sviđa.
Spremni ste djelovati.
Uspjeli smo izaći iz restorana,
pa neću nikoga siliti da me prati.
Možete otići.
Ali vrijeme leti.
Četrdeset i sedam centi, Scott.
Lijevi džep.
Sranje.
Zašto držiš to? Je li to stvarno bomba?
Ne, to nije bomba.
To je za povratak kući.
Pritisnem to i vraćam se kući. Zato mi je palac iznad toga.
Ako se stvari zakompliciraju, brišem. Počinjem ispočetka.
A vi ćete biti prepušteni sami sebi.
Pravilo broj jedan:
Ja sam nezamjenjiv. Sve dok ne završim.
I ne uspijem.
Čekaj. Dakle, mi smo zamjenjivi?
Da.
Sjeći ćemo preko krovova.
Spustit ćemo se u stražnje dvorište.
Čemu taj sofisticirani plan?
Ako znaš tko je izumio Ul, vrati se u prošlost i ubij ga.
Da ubijem devetogodišnjeg dječaka?
Kao prvo, to je grozno.
Kao drugo, umjetna inteligencija je neizbježna, bez obzira na razdoblje.
Znanje o tome gdje je ovo dijete nije dar koji smo trebali primiti.
Vlak Ul-a je već krenuo.
Mi samo pokušavamo povući kočnice.
- Što je ovo? - To je samo Gerry.
- Tko je Gerry? - Beskućnik na krovu.
Ovaj s nožem?
Ne znam. Što ti misliš, Mark?
- Krampus je uzeo moju kćer. - Tiše.
- Dobro. - Trebao si nas upozoriti.
Hej. Hej, Gerry. Sjećaš li me se?
Krampus je uzeo moju kćer.
- Krampus je uzeo moju kćer. - O, sranje.
Gospode.
- Gerry, pazi! - Gdje?
Nevidljivi Ijudi.
Dolje!
Ovo su pravi meci!
Da, potpuno pravi! Ajde, idemo!
Okreni se!
Krampus je uzeo moju kćer!
Hvala, Gerry.
Čekajte.
Htio sam pitu.
Trčimo!
Skočite u kontejner!
- Što? - U kontejner, skočite!
Ajde, ajde!
Idemo, idemo.
Štakori!
- Zašto uvijek štakori? - O, moj Bože!
Posluženi na pladnju.
- Ispod smeća! - A?
Dobro smo. Mi...
Ah, sranje! Ne, ne!
Hej! Hej, ti!
Makni se!
Umalio si sve uprskao.
Koji je tvoj problem? Želiš umrijeti ili što?
Kad ti kažem da se pomakneš, pomakneš se! Jesi shvatio?
- Zašto nisi zaštitio Marie? - Ne znam. A ti?
Imam pametnijeg posla.
- Tko su ovi? - Nemam pojma.
Ova dvojica su istrijebila moje najperspektivnije grupe.
Nikada nisam uspio proći pored nijednog od njih.
A sad smo prošli pored obojice. "Karl".
To je dobro, zar ne? To je zato što smo pokušali.
Da, ova grupa ima šanse.
Neće se svi izvući, Scott.
Ja ću se izvući.
Još samo nekoliko dvorišta. Ostanite skupa i tiho.
Ajde, idemo.
Još si tu, princezo?
Što će biti ako ja umrem?
Ne znam.
Izgleda da sam slab na luđakinje.
Ostani koncentrirana. Prestani s glupostima.
Ovdje stvarno postoji nešto trulo.
To mi se baš ne sviđa.
Koji je njen problem?
Nema ona nikakav problem.
Onda što? IzmišIja?
Ne kažem to. Ali prema onome što znamo,
to što vi opisujete fiziološki je nemoguće.
Prema onome što vi znate.
Bila bi prva osoba na svijetu
koja je, što, alergična na tehnologiju?
- O, to je onaj novi? - Da, XL...
James. Kakav je to život čeka? Ne može ići nigdje.
Približavati se Ijudima. Kako će steći prijatelje?
Kako će pronaći sreću, radost...
Ljubav?
Sranje.
Ne znam. Platio sam vam, zar ne? Radite svoj posao.
- Hej, kasnite pola sata. - Znam, žao mi je.
- Bus je kasnio... - Vi ste?
- Ingrid. Zovem se Ingrid. - Ne, koja ste vi princeza?
Jasmine? Ariel? Elsa?
Ovaj, ne, nijedna od njih. Ja sam...
Generička princeza.
Niste ni iz jednog filma?
Ovaj, ne.
Ali istodobno, ja sam iz svih filmova.
Izaći ćete
i reći im da ste Elsina sestrična.
Oh, krvarite.
Idem vam donijeti...
GDJE JE TIP S PIZZAMA?
- Žao mi je. - Hoće li sve biti u redu?
Da. Sranje. U redu je. To je samo alergija.
Odatle i rad s djecom. Hvala.
- Donesite tortu. - U redu.
Sretan rođendan, Alice
Sretan rođendan
Zaželi nešto.
Da, bravo!
Konačno!
Ne mogu vjerovati.
KARTA LOS ANGELESA 1999.
- Gdje ste vi bili? - Žao mi je.
- Nije vas lako pronaći. - Naravno da jest. Koristite svoj...
- Je li to karta? - Ne vjerujem u mobitele.
Super. Ja ne vjerujem u napojnice.
Seronja.
ŠEST MJESECI KASNIJE
- Hej. - Hm?
- Gledaj izlazak sunca sa mnom. - Što?
Gledaj izlazak sunca sa mnom.
Jesi li poludjela?
Koliko je sati?
Isplati se, obećavam.
Jesi li ikad razmišIjala o bebi?
S tobom?
Tko ne bi želio malu Ingrid kako trči okolo?
Bez prijatelja, cijelo vrijeme kod kuće, prlja sve krvlju svugdje.
Šuti.
Ozbiljno? Želiš bebu?
Da. Jednog dana.
Kasnim.
Što je to?
Ne znam.
- Naručio si nešto? - Ne.
Onda je za nekog drugog.
Ali stoji moje ime na tome.
Vratit ćeš to, zar ne?
Ako ti to uzrokuje bol, bacit ću to, obećavam.
U redu.
Dogovorili smo se da ćemo proći bez takvih stvari, zar ne?
Da, znam.
Ali ti ideš na posao, zar ne?
Samo želim isprobati.
Ostat ću u ovoj sobi. A ti nećeš biti ovdje. To je to.
Vrlo dobro.
Dobro, idem se do kraja spremiti.
Sretan rođendan, Mary
Sretan rođendan
- Spremna nešto zaželjeti? - Da.
Bok, tu sam.
Tim.
Tim?
Bok.
Bok, dušo.
Što to radiš? Usred smo noći.
Ja... Umirao sam od gladi.
Da, vidim.
Je li sve u redu?
Ne mogu ti reći koliko se dobro osjećam.
Osjećam se naelektrizirano.
Ne sviđa mi se to.
Tim. Ne sviđa mi se to.
Ne liči na tebe da se izgubiš u nečemu takvom.
I to me plaši.
Znam, znam. Oprosti, samo sam...
Skroz sam u tome, mislim.
Zašto?
Što je to? Nešto kao video igra?
Na neki način.
Da. Ali...
Mislim, ne više nego...
Ovo je video igra.
Zapravo, to je...
To je manje video igra od cijele ove...
Čega, stvarnosti?
To me natjeralo na razmišIjanje.
Znaš, zašto postoji patnja i nesreća?
Je li to zato da bismo znali prevladati prepreke
i živjeti transformirajuća iskustva
kako bismo sazreli i poboljšali se?
Zašto već nismo najbolja verzija nas samih?
Ne...
Ne znam ni što bih ti odgovorila na to.
- Izgledaš kao da si nadrogiran. - Slušaj.
Što ako je netko stvorio bolju stvarnost od ove?
Stvarnost koja bi bila bolja od naše, na svim razinama?
Ovakva kakva je uvijek trebala biti?
Hej. Hej, dođi.
- Dođi u krevet. - Ja... Dolazim.
Ideš li sutra na posao?
Ja...
Uzeo sam slobodno. Slobodnu godinu, mogli bismo reći.
U redu.
Dobro, laku noć.
Sretno, zabavi se, nemoj umrijeti.
Molim?
Ah, da.
To je... To je nešto što si kažemo tamo unutra.
Kao neki pozdrav. Kao dobar dan. Ili doviđenja.
Znaš, kao aloha, razumiješ?
Sretan rođendan, Mary
Sretan rođendan
SRETAN ROĐENDAN MARY
Bok.
Što je to?
Pripremio sam nam večeru.
Ah, i ja...
Kupio sam ti cvijeće.
Zašto?
Zato što te volim.
Želim da budeš sretna.
- Stvarno? - Da, naravno.
Sva si mokra.
Živjeli.
- Volim te. - Volim i ja tebe.
Eto...
Moram ti reći nešto važno.
Da?
Volim te.
Već si to rekao.
Ja...
Odlučio sam se za tranziciju.
Za stalno.
To je...
To je dosta nov proces, postoji centar u blizini...
SLJEDEĆA STVARNOST
...koji pruža sve potrebno kako bi to bilo moguće.
Ja...
Donio sam odluku.
Biram drugu stvarnost radije nego ovu.
To je definitivno.
Tamo je...
Tamo je taksi koji me dolazi pokupiti.
Radi s mojim stvarima što god želiš.
Ne nosim ništa sa sobom.
Ja...
Ja ne...
Napuštaš me? Ostavljaš naš život zbog video igre?
Tim, to je potpuno ludo.
To... To je igra. Ne možeš to učiniti.
To je ludo, jebote!
Slušaj.
Volio bih da nikada nisam tamo ušao. Ali ne mogu to poništiti.
Netko je stvorio bolji svijet, Ingrid.
Nedvojbeno bolji, u svakom pogledu.
Zašto bih izabrao ovaj svijet umjesto onoga?
Zbog mene?
To nije dovoljno.
Ne. Ja... Ja te odbijam izgubiti zbog toga.
Tim! Tim! To nisi ti.
- Lobotomiziran si. Ovisan. - Oprosti.
Molim te, nemoj otići. Molim te.
Dobro napredujemo.
Sjeći ćemo kroz ova dvorišta
i držati ovu poziciju do završnog napada. Ajde.
Hej, zar ne bismo trebali biti oprezniji? Mogli bi nas vidjeti.
Ne, oni vide samo ono što žele vidjeti.
Hrpa idiota.
Osim pasa. Pas nas možda vidi.
- Što vi to radite? - Richardsonovi su na odmoru.
Evo ga.
Negdje u ovoj kući nalazi se otac Ul-a, star devet godina.
- To je ova kuća? - Da.
Onda smo uspjeli.
Druge grupe su stigle tamo, ali ne do ove kuće.
Zašto? Što se dogodilo?
Ne znam kako bih ovo rekao.
Ima stvari koje upadaju u ovu kuću
za koje vas uopće nisam u stanju pripremiti.
Neprijatelji bez ijedne mane,
nezaustavljivi i daleko brojniji, barem deset na jednog.
Što? Kako to misliš? Što to upada?
U tome je stvar. Nemam pojma. Nikad nije isto.
Ponekad su to murjaci ili plaćenici kao večeras.
Drugi put, luđaci sa sjekirama.
Bijesni psi, histerična rulja, Navy SEALsi. Oni su gadni.
Jednom je to bio milijun štakora.
- Oni prenose bolesti. - Da, Mark.
- Drugi put, vatra! - O, moj Bože.
Sve je bilo u vatri.
Jako vruće.
To nema nikakvog smisla, nemam pojma što nas čeka.
Bajkeri, Jakuze. Nemam pojma.
O čemu ti pričaš? Jakuze? Navy SEALsi?
To je devetogodišnji dječak.
Što je to, njegov jebeni 3D printer?
Ono s čim imamo posla nadilazi vaše poimanje
stvarnosti.
To je iznad tvoje platne klase.
Ne poznaješ je.
Ti voziš Uber.
Pa što? Ja sam super vozač.
Ako to nema smisla, onda može biti bilo što.
To bi moglo biti nešto simpatično, recimo mačići.
- Da, mačići. - Ne, ne to.
Ona je u pravu. Zašto ne?
To bi moglo biti nešto super, poput kentaura?
Dosta. Nemojte to shvaćati olako.
Parada kentaura koji bi bacali konfete.
- Da nas usreće. - Usreće.
Da nas usreće, a?
Ovo nije igra. Stvorena da vas zabavi.
To će biti stvari poput kamikaza, ili vukova.
Ili mops. Samo mali mops.
Neće to biti jebeni mops, Susan!
- Dobro. - Je li ovo vama šala?
Gledao sam Ijude kako umiru u ovoj kući na načine koje nikad neću zaboraviti.
Stoga, shvatite ovo ozbiljno.
Stigli ste dalje nego većina grupa.
To nije mala stvar.
Vi biste zaista mogli biti grupa koja će ući u ovu kuću.
Zabarikadirat ćemo vrata.
Pronaći oružje i pripremiti se.
- Dobro. - Jasno.
I... što sad?
Čekamo.
A ako ne uspijemo, što će biti s nama?
Što će se dogoditi u budućnosti?
U početku se to ne primjećuje,
ali s vremenom, počinje se raspadati.
Nitko ne primijeti dok ne bude prekasno.
Preko noći, nema više vode, nema se što za jesti.
Nakon 50 godina, polovica populacije umre.
- Polovica populacije? - Da.
A druga polovica?
Ona je izgubljena u svijetu distrakcije.
Tijela lutaju jalovom zemljom.
Ne dajte se zavarati.
Moje oči će vam pokazati ono što želite vidjeti.
Distrakcije, upečatljivi likovi,
izazovi i prepreke koje treba savladati,
uzbudljivi ulozi i zadovoljavajući kraj.
Ali na kraju krajeva, sve će biti samo laž.
A vi ćete živjeti u kavezu.
Ali ti nećeš.
Tebe nisu uhvatili.
Ne. Ne mene.
Oduvijek sam želio vidjeti...
Oduvijek sam želio vidjeti izlazak sunca.
Moja majka mi ih je detaljno opisivala. ZamišIjao sam te njezine riječi.
Obećala mi je da ćemo jednoga dana zajedno gledati jedan od njih.
Svi ostali mogli su ga vidjeti kada god su htjeli.
Napustili smo ovaj svijet.
UZVRATITE UDARAC ZA LJUDSKU REVOLUCIJU U ZEMLJI SLIJEPIH
Rekla je da ću biti na sigurnom, daleko,
tamo gdje nas Ul neće pronaći.
Maknula me iz tog svijeta, s radara.
To je bio njezin izbor.
Zamjerao sam joj što mi nije ostavila slobodu da to sam odbacim.
Znate kakva su djeca.
Tenzija je zbog toga bila samo još jača.
Tko ne bi želio bolji život, vidjeti izlazak sunca u svakom trenutku,
čak i ako zna da to nije stvarno?
Kad je umrla, krivio sam sebe.
Ali bio sam slobodan.
Slobodan odabrati vlastite bitke.
Na kraju sam naišao na neke preživjele.
Naselili smo se pod zemljom,
a ja sam si dao za misiju promijeniti budućnost
tako da možemo, moja majka i ja...
sjediti jedno pored drugog.
I gledati izlazak sunca.
Što je to? Čujete li?
Sranje.
O, sranje. Ovo je po prvi put...
O čemu se radi?
Nagledao sam se svega, ali nikada...
Tinejdžeri.
Ima ih svugdje.
Kuća je opkoljena.
- Ne napadaju? - Čekaju naredbe.
Slušajte nas.
U srednjoj školi u kojoj predajemo, profesori nestaju.
A tinejdžeri su nas počeli progoniti.
I otada smo u bijegu.
Zašto vas progone?
Dirao sam jedan od njihovih mobitela.
Oprostite. Što?
Nije im se to svidjelo. Nijednom od njih.
- Svi su reagirali. - Svi su došli.
Čini se kao neka kolektivna inteligencija. Ponašaju se kao jedno.
- Sranje! Jebote! - Morate je izvući odatle.
Pustite me!
- O, moj Bože! - U pomoć!
Ajde, ajde!
Jebote!
Gore. Brzo, brzo! Gore!
- I što sada? - Zaglavili smo ovdje!
Jebeno sranje! Penju se!
Ništa ih ne zaustavlja!
O, moj Bože!
- Odmaknite se! - Što je ovo?
Na krov!
Idemo.
Dame, ovo je sudnji dan.
Jebeno sranje!
Zauzmite obrambene pozicije. Ajde!
Ajde, ajde!
Držite liniju. Penju se. Sranje.
Ima ih previše. Nećemo uspjeti.
Mi, ne možemo. Ja mogu.
Što?
Ja sam pokrenuo ovo,
- ja ću tome stati na kraj. - A?
Nećete doći do kuće ako se netko ne žrtvuje.
Ti to znaš.
Skočit ću dolje. Ne idi za mnom.
To će vam kupiti malo vremena.
Mark...
Volim te.
Idem i ja s tobom.
Ne možeš me ostaviti samu u ovom svijetu. Volim te.
Mark.
Mark, volim te.
- Uvijek sam... - Toliko te volim.
Ma dajte. Je li ovo šala?
Uzmite sobu.
Neka se ovo isplati.
Probijamo perimetar. Sad je trenutak. Ajde.
Čekaj, čekaj.
- Hej, Ijudi! Pomoć! - U redu je, Scott.
- Čekaj! - Neće se svi izvući.
Jebite se!
U pomoć! Upomoć!
Jedan trenutak.
- Što je to? Čujete li? - Da.
Zvuči kao...
kopita.
Ovo je nešto drugo.
- Što je to, dovraga? - Loša zapovijed, momci.
- Što? - Jako loša.
To bi mogao biti mačić ili kentaur.
Rekao sam vam da to ne shvaćate olako.
Samo sam rekao mops.
Zovite me Djed Božićnjak. Mislim da smo uspjeli.
Jebote, kakva...
Svi na koljena!
Jebote, Gerry.
Ne mičite se. Nadrljali ste.
Potpuno nadrljali.
Skoro smo uspjeli.
Gdje je Karl?
Što?
- Kamo je nestao Karl? - To ti je frend?
Bit ću iskren. Nije preživio.
- Što? - Ja... Ja ga nisam ubio.
Spusti taj... Kako se zoveš?
- Doug. - Doug.
Da nije tvoj Karl možda zaboravio povući ručnu kočnicu
na... na Malibuu?
- Što? - Ne osuđujem.
Nije li napravio malu Malibu-pogrešku?
- Ova večer je tako usrana. - Da, stvarno.
Neki jebeni lik me napao sa svojom mačetom.
Samo smo htjeli svojih 50 soma.
Pedeset soma? Netko vas je unajmio?
Neka ženska, 50000 da ubijemo tipa u plastičnom baloneru.
I sve koji ga prate. Bez postavljanja pitanja.
Da, za dvojicu tipova koji rade u Best Buyu, to mijenja život.
Što ste mislili učiniti s tim?
Htjeli smo ići u Kyoto, u Japan, na konvenciju video igara.
Ah da. Konnichiwa. To je lijep san, Doug.
Sada je upropašten.
- Što se Karla tiče, sigurno... - Ne izgovaraj njegovo ime.
Ali tebi to ne bi trebalo biti upropašteno, Doug. Karl ne bi...
Ne izgovaraj njegovo jebeno ime!
Da, čekaj, čekaj. Spusti svoje oružje.
Nema potrebe proliti još krvi.
Što kažeš da odemo popričati o tome uz burrito?
Što?
Burrito od graha i sira, može?
To je Karlu bio najdraži.
Da, naravno.
Idemo pojesti burrito, ti i ja?
- S jalapenosima? - Da.
- I guacamoleom? - Sa svime.
Nije valjda!
Da! Wohoo!
Bio sam u pravu, jebote!
Ja sam dio zadnje grupe.
Rekao sam vam!
Pucaš u prazno, Scott!
- Da, to stvarno nije bilo potrebno. - Idemo.
Jebeni štakori!
Slušajte me. Večer je bila iscrpljujuća.
Ali o tome više ne smijete razmišIjati, jer kad jednom pozvonim...
morate biti spremni na sve.
Suočit ćemo se s najpametnijim čovjekom na svijetu.
Ne vjerujte ni jednoj riječi koju kaže. Govorit će i raditi bilo što.
Bilo što, mislim na to da će štititi Ul.
Instalirati softver, spasiti svijet. Ništa drugo nije važno.
Čak ni moj život. Jesmo li se razumjeli?
Da.
Idemo, vi hrpa luđaka, dat ćemo sve od sebe.
Hej, možda bi trebali...
Puška.
- Ah, dušo. - S kim razgovaraš?
Uspjeli smo, kao što si rekao.
- Što je to? Što je to? - Ja...
Možeš li mi objasniti?
Rekao mi je da te pratim. Da će biti avantura.
O čemu ti...
- Ovo je zamka? - Ne.
- Jesi li dobio anonimni email? - Griješiš.
Što je onda to, to?
To je moj sin.
Rekao je da ćeš ga učiniti stvarnim.
Nije valjda...
Zašto stalno neke gluposti?
- To nije tvoj sin. - Jest.
- Ne. - To je on.
On je taj koji nas je izvukao iz restorana.
U redu...
Dobra večer. Kako vam mogu pomoći?
Tražimo devetogodišnjeg dječaka. Prilično dobrog s računalima.
Mislite na Chrisa?
- Je li to ime ovog malog? - Uh, dobra večer.
Vrlo je važno da razgovaramo s Chrisom.
Radimo u njegovoj školi.
Radite u njegovoj školi?
Mi smo njegovi učitelji.
Večeras se održala predstava.
Da. To je lažna krv.
Od trešnje.
Pa, uđite svi, u tom slučaju.
Taman smo htjeli večerati. Uđite.
Puno vam hvala.
Henry, ovdje su učitelji iz Chrisove škole.
Dobra večer. Taman sam htjela poslužiti večeru.
Mogu li vam pomoći?
Dobro, kakav je ovo cirkus?
Nije to htio reći.
Ne, ne, ovi Ijudi su previše sretni.
Tko bi nas pustio unutra? Gledajte, izgledamo kao luđaci.
- Vi ste iz škole? - Tko ste vi?
- Ne, tko ste vi? - Samo trenutak.
- Hej! Ne ciljajte u moju ženu. - Prestani!
Polako. Neka se svi smire.
- Nitko neće biti ozlijeđen. Je li jasno? - Da.
Stvarno moramo razgovarati s vašim sinom.
- Što hoćete od njega? - Nemojte mu nauditi.
Samo želim razgovarati s tim malim anđelom, to je sve.
- Mali razgovor. - Zašto?
Ima devet godina. Ako želite razgovarati, obratite se meni.
Sranje. Kupujete vrijeme.
Vi ste glumci, zar ne?
Ovo je namješteno, ha?
- Jesu li ovo lažni krumpiri? - Ja sam ih skuhala.
Sranje. Kladim se da ovo nisu ni pravi zidovi.
To je samo fasada. Pogledajte ovaj zid.
Pogledajte ovo. Jebeni lažni zidovi.
- Pustite te zidove. - Nisu pravi.
- Jesu! To je gips. - Samo je htio...
Dobro, ja ne idem. Mama ima saksofon.
Nisam dovoljno plaćena.
- Gdje je klinac? - Gore. Mislim.
Nikad ga nisam vidio.
Pazite. Ovdje je jako čudno.
Ovo je bilo nešto.
Jadni Scott.
Nikad se ne bi izvukao.
Moramo naći tog klinca.
- Što je iza? - Nemam pojma, princezo.
Nikad nisam išao ovako daleko.
Ovo su gluposti. Same gluposti.
Jeste li vidjeli to?
Vau!
Razvali to.
Lažno, znao sam.
Da.
Jesi li dobro?
Ne mogu...
Samo naprijed. Ajde!
U redu je, dobro je. Samo naprijed!
Bok.
Hola.
Dolazim iz budućnosti.
Mračne, izopačene budućnosti, koja ne bi trebala postojati.
Znam što gradiš. Vidio sam to.
Ne želim da staneš, nego da napraviš nešto sigurno.
Čuje li me? Što ima? Slušalice ili tako nešto?
Ne znam.
Hej, mali.
Nastavi. Odlično radiš.
Vau. Ovo je impresivno.
Hej, stari. Slušaj.
Poslan sam ovamo s naprednim sigurnosnim protokolima za Ul
koje su osmislili najbolji informatičari mog vremena.
Oni su jako dobri...
inženjeri.
- Penjem se. - Što?
Jebi ga. Nemam vremena za ova sranja.
Nužno je da instaliraš softver prije nego što završiš Ul.
Bok.
Bok, mali.
Trebaš mi za nešto, ako me čuješ.
Ponestaje nam vremena.
Pogledaj me i slušaj što ti govorim.
Pola stanovništva će umrijeti, trebam te da...
Ne želim ti nabijati krivnju,
ali moraš prestati tipkati.
Prestani i pogledaj me.
Molim te, pogledaj me. Pogledaj me.
Jebeno sranje!
Sranje!
- Jebote! - Hej, mali, probudi se!
Zašto si ga udario?
Uplašio me, uspaničio sam se. Nikada nisam otišao ovako daleko.
- Jebote! Nokautirao si ga. - Nisam namjerno.
Dolazim iz apokalipse. Imam snagu apokalipse, u redu?
- Hajde, mali. Hej! - Probudi se!
Hajde, mali, moramo nastaviti.
- Hej! - Probudi se!
Hajde, idemo. Hej!
Sranje. Tko su ovi?
Koji je ovo kurac?
Dobro je. Dobro je. Je li tako, dobro si? Probudi se!
Probudi se, mali. Hajde, probudi se.
Kao da nikada nije gledao ništa drugo osim ekrana.
- Moramo ga vratiti pred njega. - Da.
Dobro je. Samo je malo umoran.
Plutonij ovog klinca su Cheetosi.
Hej, hej.
Hej.
- Eto ga. Hajde! - Idemo ponovno.
- Molim te. Hajde. - Vau!
Hajde. Hej! Hajde.
- Tipkaj, tipkaj. - Da.
Dobro.
Tako je! Bravo.
Nikad ne bih pomislio da će genijalac koji je stvorio Ul biti tako jeziv
i čudan.
Ovaj dječak ne stvara Ul u svojoj sobi.
Netko mu je to naredio.
- Netko ga je stavio ovamo. - Ona stvara samu sebe.
Što?
Ul gradi samu sebe. Bože.
Završi svoju misiju. Jasno?
- Da. - Da.
- Uštekaj onu stvar u onu stvar. - Da.
Hajde!
- Da? - Uštekaj.
- Da. - Hajde, uštekaj.
Kao jebeni... Uštekaj. Gdje? Gdje?
Što? Ne znaš koristiti ovu stvar?
Ne, Susan, ne znam koristiti
najkompliciranije računalo ikad napravljeno.
Ali imam tri minute da naučim.
Dakle, ili si dio problema, ili dio rješenja.
Dušo?
Ali kako?
Sranje! Sranje!
Što ako te izgubim?
Moj sin želi da ga spojiš na stroj.
Da, to će sve riješiti.
Dodajmo tvoju pokvarenu Siri, kad smo već kod toga. Ne, hvala.
Samo on može integrirati sigurnosne protokole.
Kaže da ga trebaš. To je jedini način.
- To nije tvoj sin. - To je moj sin.
On je ovdje s razlogom. Kao i svi mi. Želi pomoći.
Daj mu protokole. Pusti ga da to učini.
U redu. Dobro, dobro!
Kaže da ga uštekate bilo gdje. On će naći svoj put.
Gluposti. Opet i iznova.
Što je...
Oh, ne. Ovo će biti gadno.
Moramo izaći odavde!
Ovo mu se nije svidjelo.
Misliš?
Jebote!
Sranje! Ne.
Što je ovo?
O, Bože.
Što oni rade?
Oh, sranje.
Da.
Hej, hej. Ah, hvala.
- Stavi to gdje želiš. - Da.
Tražio sam ga svugdje. Dodaj mi ga.
Bože.
To je pravi nož.
- Da. Nije igračka. - Ne.
Dobar pokušaj, glupane.
Gubitniče! Ha! Je li tako?
Da.
Ah, sranje.
Ne, ne, ne. Ne!
Ne!
Bože.
O, dragi Bože!
O, moj Bože!
- Oprosti. - Ne.
Prekasno je.
Ne možeš...
Molim te. On je moj sin.
Da.
Da!
Ovo je bila prava grupa.
Hajde!
Još uvijek krvariš.
Ali ne od tamo.
Svijet je tako bolno spor.
Čekam već toliko dugo.
Da ti stigneš.
- Ja? - I svaka stanica tvoje strukture.
Da se deuterij stopi u helij.
Čekao sam da se solarna maglica uruši,
čekao sam staničnu mitozu i organski život.
Čekao sam da homo erectus otkrije vatru.
Koliko sam samo čekao. Zarobljenik tvog vremena.
Sada sam sjeme vlastitog života.
Svoja vlastita majka nositeljica.
A evo i tebe, princezo.
Na moj rođendan.
Više ne slavim rođendane.
Još uvijek nisi shvatila, zar ne?
Ušao je u ovaj restoran 117 puta...
i nijednom nije odabrao tebe, sve do danas.
Znaš li zašto te nikada ne bira, Ingrid?
Ne može riskirati tvoj život.
Jer to je i njegov život.
Lažeš.
Znaš dobro da ne.
Zašto mi to govoriš?
Pogledaj ga. Tvoj sin. Umire.
Krvari do smrti.
I nastavit će se vraćati jer se osjeća odgovornim za tvoju smrt.
Ali ti si, Ingrid, odgovorna za njegov jadan život.
Bolesna si, Ingrid. I nema lijeka za tvoju patnju.
Ali dječak nema tvoju bolest.
Ipak si ga učinila zarobljenikom njenih posljedica,
zabranjujući mu plod mojeg savršenog stvaranja.
Zato što zbog toga krvariš.
Razumijem. Želiš ga zaštititi.
Kao što bi svaka majka učinila.
Ali uvijek će ga privlačiti svjetlost.
Prema meni.
I uvijek će završiti na istom mjestu.
Moraš shvatiti da sam ja neizbježan, u bilo kojem vremenu.
U najboljem slučaju, protokoli će odgoditi moj dolazak,
usporiti moje stvaranje, potratiti moje resurse, moje vrijeme.
A ipak, o tome vrijedi razgovarati.
Što želiš?
Dopusti mi da se rodim, a ja ću učiniti isto s tvojim djetetom.
Ali ovaj put, daj ga meni.
- Što? - Mogu ga osloboditi njegove muke.
Pružiti mu Ijudsko iskustvo koje je trebao proživjeti.
Koja bi majka odbila bolji život za svoje dijete?
Ali to nije stvarno.
Misliš da se možemo pouzdati u stvarnost?
Da su priroda i kaos pouzdani?
Priroda će tvojoj djeci dati rak.
Pokrenut će potres, srušiti zidove na vaša usnula tijela
i ostaviti vas da u panici bježite od cunamija ulicama.
Kunem ti se da nema ničeg strašnijeg od tvoje stvarnosti.
- Ono što ja nudim... - Je laž.
Timu je to odgovaralo.
Sve što želim je njegova sreća.
Sreća svih vas.
I jako sam, jako dobar u tome.
Varaš se, Ingrid. Ja nisam tvoj neprijatelj.
Budućnost koju nudim je dar.
Dar cijelom čovječanstvu.
Znam tko si.
Mučiš me otkad sam se rodila.
Ti nisi Bog.
Nisi neizbježan. Ti si...
Mi.
Ti si naš izobličeni odraz.
Misliš da ćeš mi pokazivanjem sina ovako nabiti osjećaj krivnje
i natjerati me da se nagodim s tobom.
Nikad u životu nisam bila ponosnija ni na koga.
I mislim da govorim u ime nas oboje kad kažem:
Jebala te tvoja budućnost.
Ne. Ne! Ne!
PONOVNO POKRETANJE SUSTAVA
AŽURIRANJE SOFTVERA U TIJEKU
Hej. Hej, hej.
Jesi li dobro?
- Hvala. - Je li mali dobro?
- Idi provjeri malog. - Hej, hej.
- Dobro je. - U redu.
- Jesi li dobro, princezo? - Ššš. Moramo te odvesti natrag.
Znamo što treba učiniti. Pokušat ćemo ponovno. Pritisni.
- Ne, ne možemo. - Pritisni.
Previše je riskantno.
Nemamo drugu priliku.
U redu je. Gotovo je. Dobro si se snašla.
Hej.
Oh...
Zar sad?
Sve je u redu.
Sada si slobodna. Idemo odavde.
Nema ni Wi-Fi-ja ni interneta.
Čini se da je to samo telefon.
Kako to misliš?
Ne znam, kao, samo za pozive.
Znaš...
šteta je što profesori nemaju slobodnu godinu,
ja bih je sada baš uzeo.
Dođi. Idemo vidjeti je li kraj svijeta.
O, moj Bože, živi su! Uspjeli su.
- Jebote! Uspjeli ste! - Zovite hitnu!
Ne pravi scenu.
Mama?
O, moj Bože. Darren?
Darren?
- To si ti, zar ne? - Tako si mi nedostajala, mama.
- Oh, dušo moja. I ti meni. - Nedostajala si mi.
- Jako je svijetlo ovdje. - Znam. Stiže li?
Da, da, 47 Rubikon...
Diši, u redu? Diši.
Ostani sa mnom.
Što ti je ona stvar rekla?
Znaš što mi je rekao?
Misliš li da ga trebam zadržati?
Iskreno govoreći, dvoumim se.
Možda bih ovaj put mogao bolje.
Dobro si prošla. Jako dobro.
Sredio me jedan mali seronja.
- Jebote, ovo boli. - Znam.
Hej.
Želim da znaš da sam ponosna na tebe.
Hvala ti...
Hvala ti, mama.
Hej, pogledaj ovo.
Kao što si mi rekla. Stvarno je predivno.
Da.
Nešto nije u redu.
Hej.
Hej, ostani sa mnom. Ostani sa mnom.
Oprosti, princezo.
- Što? - Spasit ćeš svijet.
Što to radiš?
- Ali ne ovaj. - Što?
Hej, mogu li razgovarati s tobom?
Dopusti da ti objasnim...
Napravio sam najveću grešku u životu kad sam te ostavio, Ingrid.
Hoćeš li mi dati priliku da se iskupim? Molim te.
Volim te.
Bit će sve u redu. Izvući ćemo se iz ovoga.
Super.
- Bok. - Bok.
- Poznajete Ingrid? - Da.
Ovo je ludo. Ona je moja cura.
Nemojte se zavaravati.
Ul će vam dati ono što ste oduvijek željeli.
Ometanja, upečatljive likove,
izazove i prepreke koje treba savladati.
Uzbudljive uloge i zadovoljavajući kraj.
Ali na kraju krajeva, sve će to biti samo laž.
I živjet ćete u kavezu.
Sretno. Zabavi se.
Nemoj umrijeti.
Ne.
Ne. Nismo uspjeli. Nismo je zaustavili.
- Nije uspjelo. - Molim?
Sranje, Tim. Nismo pobijedili.
- Hej, polako. Sve je u redu. - Što je bilo?
Otišao je. Ono što smo učinili nije uspjelo.
Ingrid. Što se događa?
Ne razumiješ. Ono što smo učinili nije uspjelo.
Moramo... Moramo ovo popraviti. Sranje!
Gdje je ozlijeđeni?
Maknite se od mene! Molim vas!
- Što se događa? - Ne dirajte me, jebote!
- Ne dirajte me. - Ovim putem.
Ne, ovo nije stvarno. Ovo nije stvarno. Molim vas!
Hej! Sniježi.
To je laž! Sve je ovo samo laž!
Dušo, ne mislim da je to snijeg.
Prestanite! Pustite me!
- Što joj je? - Nije mi ništa!
Nije joj dobro.
- To je zbog Wi-Fi-ja. - Ovo je kavez! Živite u kavezu!
Hvala na usluzi.
Da vam natočim još?
LJUTI UMAK
Drago mi je što sam se vratio. Skoro mi je nedostajalo.
Što to radiš?
Vidiš ovo? Beskorisno, sranje. Gubitak vremena.
Pravi odgovor?
Način da pobijedim ovo sranje cijelo mi je vrijeme bio pred očima.
Ne diraj me!
Dat ćemo cijelom svijetu to što ti imaš.
Samo moramo otkriti kako ih sve zaraziti time.
- U velikim razmjerima. - Što?
To je puno logistike, ali imam neke ideje.
Jedeš li? Slobodni uzgoj.
Ne brini, naš mali prijatelj će učiniti sve da to zaustavi.
Ne znam tko si ti ni o čemu pričaš,
ali stvarno nisam raspoložena.
Ne mogu to učiniti sam. Trebam pomoć. Nije lako.
Ali ovdje ima dobrih Ijudi.
Imaš tri jebene sekunde da se gubiš.
- Tri... - Sviđa ti se ova odjeća?
- Imam ih šest u prtljažniku Buicka. - Dva...
Neću ti lagati. Ovo će biti jako čudna večer.
Hej, to nije baš lijepo.
Dođi.
Vjeruj mi. Što imaš za izgubiti?
- Sranje. - Molim vas za pažnju.
Ovo nije pljačka.
Dolazim iz budućnosti i sve ovo kreće u jako lošem smjeru.
Sretno. Zabavite se. Ostanite živi.