Oh, sranje...
Kvragu.
Nemoguće, je li ovo šala?
Stvarno mi je žao. Ja...
Jeste li dobro?
- Da, mislim da jesam. Dobro je, dobro je.
- Čekajte, dopustite da vam pomognem.
Stvarno mi je žao zbog ovoga.
Nije to ništa.
Sredit ću to.
Brava je slomljena.
Sranje, to je moj autobus.
Hej!
Hej! He-hej! Čekajte!
- Čekajte, uspio sam. Sranje!
- U redu je, idite.
Oprostite.
- Dobro, službeno sam šupak.
Kamo ste išli?
U grad.
A vi, kamo vi idete?
Prema planini.
- Pretpostavljam da se tako moralo dogoditi.
- I što ćete sada napraviti?
- Mislim da ću se vratiti u grad.
Kakav je to grad?
Silent Hill.
Ima jedna staza onuda.
Odlično. Kakva je ono zgrada uz vodu?
To je Lakeview.
To je hotel.
Pogled s krova na jezero je stvarno lijep.
- Nisu mogli smisliti ništa originalnije od Lakeview?
Skoro ste me pregazili,
a sada se rugate?
Da, sranje. Oprostite.
To sam i zaslužio, ha?
Hm... Ja sam James, usput.
- Mary. - Dobro, ozbiljno, Mary,
dopustite da vas otpratim.
Možda vam uštedim koje uganuće gležnja.
- Ni ne poznajem vas, James.
- U redu, onda pretpostavljam da ću morati stajati ovdje,
gledati vas
kako silazite i paziti da ne padnete.
- To mi se čini kao prikladna kazna
za to što ste mi uništili dan.
Pa, dolazite li ili ne?
Ljetna oluja u Silent Hillu.
Rijetko se događa.
Ali kada se dogodi...
Vrijeme je za pokret.
OK.
U redu. Ah!
Isuse!
Oprostite.
Platit ću štetu.
Šupče!
- Odlazi. - Vrati se ovamo.
Što? Hoćeš još?
Hej! Pusti me! Jebo te, pusti me!
Kažem ti da me pustiš, jebeno sranje!
Pusti me! Jebi se!
Tu si.
Kako si?
Ne baš najbolje.
Znam da si pio.
Stvarno sam imao osjećaj da napredujemo, James.
Znam.
Moraš se prestati toliko kriviti.
Dakle, evo što ćeš napraviti.
Odi kući, popij vode i malo se odmori.
Resetiraj se
i dođi na naš sastanak sutra.
Da, sutra.
Da. OK.
Vidjet ćemo.
James, toliko je vremena prošlo.
Znam to.
Ali molim te.
Preklinjem te, vrati se u naš dom.
Nešto se dogodilo.
Molim te, James.
Trebam te.
Volim te.
Mary.
Nemoguće.
To je ona.
Uvijek je bila ona.
Mary.
Djevojka mojih snova.
Ljubav mog života.
Naš dom.
Naš grad.
Naša ljubav.
Bila je ovdje.
Bila je posvuda.
I sada bi svi oni htjeli da odustanem?
Da krenem dalje.
Ali kako bih to mogao?
Kada me ti dozivaš.
POVRATAK U SILENT HILL
Dobar dan.
Uzmi vreću.
Molim?
Pazi, teške su.
Hej! Odakle sve ovo?
- Ovo? Misliš na pepeo?
Da.
Počelo je ljetos s požarima.
Šume su gorjele.
Neke i dalje gore.
A onda je stigla kiša.
OK.
Ovdje je netko tko mi puno znači
i moram ju pronaći.
Nećeš uspjeti.
Poplave su uništile
postrojenje za pročišćavanje vode.
Ako je voda kontaminirana,
logično je da ljudi ne ostaju.
- Ipak ću pokušati doći do grada.
Kad bi mi samo mogla...
U svakom slučaju, hvala.
Čekaj!
Ako ne pronađeš onu koju tražiš,
uvijek se možeš vratiti k meni.
Zovem se Angela.
Angela.
U redu.
Što ako...
se preselim ovamo?
- Nema muzeja. Nema klubova.
Nula anonimnosti.
- Da, i meni je čudno to izgovoriti.
- Stvarno bi mogao živjeti ovdje?
Da, mogao bih.
- Zašto? - Pa, postoji jedna djevojka.
Nije baš prekrasna, ali...
Što?
Ne misliš da smo spremni za zajednički život?
- Postoje dijelovi mene koje ne poznaješ.
Što ako bi te uplašilo ono što jesam?
Nikada.
Obećavam ti.
Hej...
Hej, zabaci glavu unatrag.
Ne mogu vjerovati.
U redu je, držim te.
Ovdje sam.
Uvijek ću biti ovdje.
Obećavam ti.
DOBRODOŠLI U SILENT HILL
Što koji...
Oh, nemoguće.
Hej-oh!
Čuje li me netko?
Ima li koga?
Hej-oh?
Čujete li me?
Vraćaju se.
- Tko? - Znaš da se vraćaju.
Svu tu tamu,
nećeš je moći zauvijek odbijati.
Slušaj, u redu je, pusti me! Pusti me!
- Nisam očekivao da se nećeš pojaviti, James.
- U Silent Hillu sam. - Molim?
- Mislim da se ovdje nešto dogodilo.
Nešto jako, jako loše.
- James, pažljivo me slušaj.
Sve ovo izmiče kontroli.
Moram se vratiti, ponovno vidjeti Mary.
Što si to rekao?
Želim da se vratiš.
Tamo više nemaš ništa.
James?
Tu si, James.
- Prijatelji, ovo je James. - Bok!
Dakle, Mary mi je rekla da si umjetnik?
Da, slikar.
A ti imaš savršenu muzu.
- Naša Maryelle je stvarno posebna.
- Malo veselo lice,
zjenica očeva oka.
- Oh, znači vi ga svi poznajete ili...
Poznajemo ga?
Joshua Crane?
Zvuči malo čudno kad se izgovori naglas.
Promijenio nam je živote.
- Maryina obitelj izgradila je ovaj grad.
Dali su nam razlog za postojanje.
- Znate, moj život je išao u svim smjerovima.
A oni su mi pomogli da pronađem sebe.
- Svi smo mi proživjeli slične priče.
Ovdje u Silent Hillu,
imamo naš vlastiti način gledanja na stvari.
Ali ne brini se.
Naći ćemo mjesto za tebe.
- Što je to?
Tko je tamo?
Ah!
Ovdje Sustav za hitne operacije
Silent Hilla. Ovo nije vježba.
Gradske vlasti proglasile su izvanredno stanje zbog zdravlja
za Silent Hill i njegovu okolicu.
Mole se stanovnici da se odmah evakuiraju.
Ponavljam, ovo nije vježba.
Ovo što čujete nije vježba.
Ovo je sustav za hitna upozorenja.
Civilne vlasti
naređuju evakuaciju okolnih područja.
Ah!
Ah...
Ah!
CESTA KATZ
ULICA SANDFORD ULICA SANDERS
Ah!
James.
Mary?
Bok, ljepotane.
Pa, koliko si se puta ovaj put izgubio?
- Ne mogu vjerovati koliko sam stvari donio.
- Hajde, još malo truda.
Hm...
Daj da ti pomognem s tim.
Oh, hvala.
S guštom.
LIPANJ 2017. PROSINAC 2017.
- Gdje si?
- Tako jako boli. Ne mogu to zaustaviti.
- Sve će biti u redu, samo mi reci gdje si.
- Ne... Ne... Ne, osjećam je u blizini.
Mislim da ona--
James! James!
Govorna pošta je puna
i ne može primiti nove poruke.
Doviđenja.
- Halo? - Ja sam.
- M? - Da.
Jedan od mojih pacijenata je prekršio protokol,
trebam provjeru dobrobiti.
Koji pacijent?
James Sunderland.
Je li opasan za sebe ili za druge?
- Ne bih rekla opasan, ali je u nevolji.
Mary?
Na ovo te Joshua upozorio.
Ovaj čovjek ne može biti jedan od nas.
Ti to znaš.
- Savršeno razumijemo kako se osjećaš.
Ljubav nikada nije laka.
U njoj se lako izgubiti.
Kao i svi naši orijentiri.
- Ali trebaš ostati usredotočen.
- I evo ga, glava kuće.
- Što se događa, Jimmy?
- Što se ovdje događa?
OK...
Koji je ovo kurac?
- Oprosti. Samo su tako banuli.
- Čekaj, samo su tako banuli?
Dvadeset ljudi je samo tako banulo? Opet?
Stvarno su čudni, Mary.
Oni su moja obitelj, James.
Prigrlili su me nakon očeve smrti.
OK.
Je li on taj?
Molim te, James.
Molim te.
Želim da to budemo samo ti i ja.
Uvijek.
Samo nas dvoje.
Akutni napad bronhijalne astme.
Anemija, živčani poremećaji, amoksicilin,
penicilin i atenolol.
OBRAZAC ZA ZAHTJEV ZA PRIJEM
Bolnica Brookhaven?
- Koji je ovo kurac? - Jesi dobro?
Izgledam li ti kao da sam dobro?
Tko si ti jebote?
Ja... Ja sam James.
- Ja... - Zašto?
Čekaj, nisi bolestan kao ostali?
Što?
Ne, ja... ja tražim nekoga
Ovdje nema nikoga.
Ne, u bolnici je.
Što je smiješno?
- Pogledaj oko sebe, čovječe.
U bolnici nećeš naći nikoga.
Grad je groblje na otvorenom.
- Oh, moj Bože. Što se događa?
Trebao si to vidjeti.
Nitko ovdje nije imao vremena išta napraviti.
Jadne budale.
Cijeli je grad već bio truo, ali ovo...
Ovo je nešto drugo.
Požari.
Voda.
Svi su poludjeli.
Iskrvarili su do smrti na ulicama.
Sve to sranje se dogodilo,
a onda su se ove stvari počele pojavljivati.
Wow! Dosad si imao sreće.
Što?
OK. Gledaj ovo.
Oh, moj Bože!
A inače, što ti radiš?
Kako to misliš što radim?
U životu. Što radiš?
- Ja sam slikar. - Slikar, ha?
Jesam li već čuo za tebe?
Baš i ne vjerujem.
- Uvijek sam mislio da bih mogao postati umjetnik.
Sanjaš li ponekad čudne snove?
Unutra ima stvari koje nikada ne bi mogao podnijeti.
- Čuješ li to? - Čuti što?
- Zvuči kao dijete. - Dijete?
Ovdje nema djeteta.
- Mogu li ti postaviti pitanje?
Zašto ostaješ ovdje?
Zezaš me?
Ovo je mjesto napokon očišćeno
od svih tih seronja. Sada je raj.
Cijeli grad samo za mene.
Tamo.
Što je to?
Jebote...
Ne, ne, ne. Pazi.
- O čemu ti pričaš? To je samo klinka.
Hej, kako se zoveš? Ja sam James.
- A on je... - Eddie.
- Ja sam Laura. - Laura?
Pa, ne možeš tamo ostati posve sama, Laura.
Hajde, dođi. Mislim da si dovoljno mala
da prođeš kroz ove rešetke. Hajde.
Moramo bježati odavde Hajde, u redu je,
možeš mi vjerovati.
Možeš mi vjerovati. Dođi.
- Ponavljam ti, ovo je stvarno loša ideja.
Dođi, Laura. Držim te.
Hajde. Možemo ti pomoći.
- Stvarno moramo bježati odavde.
Dođi, Laura, bit će u redu.
Nećemo otići bez tebe, dođi.
Još malo bliže, dođi.
Hajde, hajde.
Jimmy, dođi!
Pa, pogledaj ti to.
Sjeban si kao i svi ostali.
Gubi se odande, klinko!
- Zašto to radiš, šupče? Ah!
- Kako si me to upravo nazvao, Jimmy?
Šupkom!
Oh, sranje.
Sve je ovo tvoja krivica, Jimmy.
Ti si ga probudio.
Mary?
Što se ovdje događa?
- Rekla sam ti da ne dolaziš.
Ovdje su zakopane tajne. Takve moraju i ostati.
- Ali kakve tajne? Kakve tajne?
To što radiš,
to neće biti dovoljno da ju spasiš.
Ne možeš ju spasiti, James.
- Kako to misliš spasiti? Spasiti od čega?
- Ostani tu gdje jesi! - Čekaj, čekaj.
Ne želim te povrijediti.
- Molim te. - Ne znaš
kakav te pakao sada čeka.
Nisam otišla.
Nitko nije otišao!
Ne diraj me!
Nitko me više neće dirati!
Odlazi!
Briši!
- Ššš. Ne moraš plakati.
Ovdje sam. Bit ćeš dobro.
Hej! Jesi li to ti, Laura?
Kako si uspjela otići gore?
Puzao je po podu.
Tko?
Čudovište!
Jako sam se uplašila.
Ali nisam plakala.
- Uhvati me! - Što? Ah!
Što je to?
Pokaži mi tu lutku.
Mary mi ju je dala.
Što?
Što si to upravo rekla?
Tko ti je dao tu lutku, Laura?
Mary.
Mary? Mary Crane?
To je on!
Što?
Hej! Laura!
PARK ROSEWATER
Laura, čekaj!
Prestani, molim te!
Laura!
Laura?
Gledala sam te.
Nisi odavde, zar ne?
Tražim onu klinku.
Sama je.
Što?
Samo ćeš tu stajati i gledati me
ili ćeš nešto reći?
- Oprosti. - I? Kakav je plan?
Moj plan? Plan za što?
- Pa, da nas izvučeš iz ovog pakla?
Ne, ja ne idem. Tražim bolnicu.
Zašto?
Zato što je moja djevojka tamo.
- Svi su se razboljeli u Silent Hillu.
Koliko je dugo tvoja djevojka u bolnici?
Ne znam točno.
Mislila sam da si rekao da ti je to djevojka.
Prekinuli smo.
Znači, to ti je bila djevojka.
- Slušaj, samo ju moram pronaći.
U redu. Može.
Onda ćemo ju naći.
Samo sam htjela biti sigurna da si stvaran.
Ne razumijem. Zašto mi pomažeš?
Ti si prva normalna osoba
koju sam upoznala tjednima.
Snažniji smo zajedno.
Ne izgledaš kao da si ovdje već tjednima.
Hvala, to je lijepo.
Ti, s druge strane...
Što?
Izgledaš grozno.
- Sranje. Dođi. - Što?
- Svaki put kad se ova stvar uključi,
znači da se nešto približava. Dođi.
- Što? - Sranje.
Brzo, ovuda.
Ššš. Sakrij se, sakrij se, sakrij se.
OTVORENA VRATA
23. SRPNJA 1993. VELIKA DVORANA ARENE
James! Hej, hej.
- Jesi dobro? - Da, da.
Moramo ići.
Bolnica je jako blizu.
BOLNICA BROOKHAVEN
Sve je mrtvo.
Dobro, objasni mi.
Tražiš nekoga. Svoju djevojku, jel tako?
Tako je.
Koliko ju dugo nisi vidio?
Ne znam točno.
I siguran si da ti je još uvijek djevojka?
Što?
Curi se svašta može dogoditi u ovom gradu.
Kamo ideš?
- Moram protegnuti noge.
Odjel toksikologije.
Mislim da sam ju pronašao.
Pacijentica je primljena u podne
nakon što je pala u nesvijest na ulici.
Po dolasku, imala je tešku anemiju,
jaku vrućicu i značajna subkonjunktivalna
i nazalna krvarenja.
Krvne pretrage pokazale su iznimno nizak broj trombocita,
vjerojatno zbog izloženosti
neidentificiranoj tvari.
Vrućica se otad povukla,
pacijentica je stabilno, ali fizički vrlo oslabljena.
Gospođice, sjećate li se svoga imena?
Mary.
Mary Crane.
Kružile su glasine.
U Silent Hillu je bila jedna vjerska skupina,
onako, staromodni luđaci.
Osnovao ju je svećenik po imenu Joshua Crane.
Čak i nakon njegove smrti, štovali su ga
kao proroka ili boga.
A njegovu kćer su...
Čekaj. Nju tražiš, zar ne?
Gospođice Crane,
ovaj lijek koji su vam davali svih ovih godina...
Zbog njega sam se osjećala cjelovito.
Bila sam integrirana u njihovu grupu.
Mary!
Uništio je vašu volju.
Mary!
I izazvao je nepovratna oštećenja
na vašem tijelu.
- Ostavite je na miru!
Voljeli su me.
Tako sam mislila.
Mary!
Sva ta krv.
LIPANJ 2017. PROSINAC 2017.
Sva ova krv nije bila moja?
Oh... Ah!
Idemo!
- Što? - Idemo!
- Moramo ju naći. Odmah!
Hajde.
Hajde!
Hajde, hajde!
Izvoli.
James!
Pomozi mi.
Ovdje sam. Daj da pogledam.
Izvoli.
Oh, ne.
Ah!
Hajde, reci to.
Što?
Da joj sličim.
- Ne. Ne, ne. Kako bi to mogla znati?
- Po načinu na koji me gledaš.
- Slušaj, ja idem na kat. Ti ostani ovdje.
Ne, ne ostavljaj me.
Ovdje si sigurnija.
Idem po Mary i vraćam se.
- Obećaj mi jednu stvar.
Ako otkriješ da je više nema, odlazimo.
Zajedno.
I nećemo se osvrtati.
Tko je ona?
Samo netko kome pokušavam pomoći.
- Sada, Laura, moraš mi reći gdje je Mary.
- Ne izgledaš kao da ju stvarno želiš naći.
- Želim. To je sve što želim.
Molim te, gdje je?
Moja beba je tužna!
Hladno mu je i tužan je.
Tužan jer ga nitko nikada nije volio.
Poput Mary.
Što?
Ostavio si je posve samu!
Ah!
- Moraš je pronaći prije nego što bude prekasno.
Ne, čekaj! Laura!
Laura!
Zašto to radiš?
- Nitko nije rekao da će biti lako.
TOKSIKOLOGIJA
Ne.
Što?
Laura.
Laura!
Laura, otvori vrata!
Otvori vrata!
Zašto si došao, James?
Što si mislio da ćeš pronaći?
Mary.
- Vrati se kad budeš spreman, James.
Gospodine Sunderland?
Jeste li s nama, gospodine Sunderland?
Što?
Što se događa?
Gdje sam ja?
- Gdje sam ja? - U bolnici Brookhaven
U Silent Hillu.
- Gdje je ona?
- Tko to?
Mary. Mary Crane!
Što?
Bok, James.
Znam gdje je ona.
Moraš ju pustiti da ode.
Ona više nije tu.
Mrtva je, James.
Mrtva je već mjesecima.
I ti to znaš.
Zašto to govoriš?
Imamo puno posla.
Ali pomoći ćemo ti da se izvučeš.
Samo mi moraš obećati jednu stvar.
Moraš htjeti ozdraviti jednako
koliko ja to želim za tebe.
Zašto stojiš u mraku?
Spremi stvari.
Želim da odemo odavde.
Zašto se tako ponašaš?
Znaš što sam danas napravio.
Vidio sam onu djevojku preko puta ulice.
- Pa sam je slijedio. - Prestani.
- Spustio sam se niz dugačko stubište.
Prestani.
I vidio sam ona čudovišta!
Vidio sam kako su je raskomadali.
U redu je, prestani!
Koliko već dugo?
Od malena.
Zašto ti je otac to učinio?
Ne znam.
Nikada nisam imala izbora.
Ovo ti je posljednja šansa.
Odlazi odavde sa mnom odmah.
- Ne dok si takav. - Kako to misliš takav?
Bojiš se.
Misliš da se bojim?
Ne bojim se!
Ne bojim se nijednog od vas!
Ali osjećaš gađenje.
Reci to.
Reci da ti se gadim.
Reci to!
Tog dana, pokušavala sam otići.
Odlazila sam, a onda si se ti pojavio.
- Zašto? Zašto mi ništa nisi rekla?
- Zato što sam znala da ćeš otići.
Vidim kako me gledaš.
To se sada više neće promijeniti.
Rekla sam ti da postoje neke stvari.
Ti... Obećao si mi.
Kako je danas?
Čini se mirnim.
Radio sam s veteranima sa svim vrstama trauma.
Ovo je drugačije.
Odbija mi se otvoriti.
- Koliko ga dugo pratiš?
Skoro godinu dana.
Ali postaje gore.
Ta žena, Mary,
ona mu je bila sve, doslovno sve.
Otkako ju je izgubio,
kao da je izgubio osjećaj za stvarnost
i želju da se s njom suoči.
Ali Mary je umrla nakon njihovog prekida.
I on to odbija prihvatiti.
Drago mi je vidjeti te oporavljenog, James.
Kako se osjećaš danas?
James?
Samo bih volio...
Volio bih da je nisam razočarao.
- Previše se kriviš, ali...
sav taj kaos u tvojoj glavi...
to nije stvarno.
To nije stvarno i zamalo te uništilo.
Još uvijek to možemo popraviti.
Ali to mora doći od tebe.
Hvala.
Na svemu.
Nisi je pronašao.
Onda možemo krenuti.
Zajedno.
Obećao si mi, James.
Toliko joj sličiš.
Nikad ti nisam rekla svoje ime.
Zovem se Maria.
Ili možemo ostati ovdje oboje.
Ako želiš.
Samo nas dvoje.
U čemu je problem?
Kamo ideš?
James, čekaj me.
Nećeš je tamo pronaći.
Molim te.
Zašto to radiš?
Riješio si se sve te boli.
James!
Ne možeš ući unutra.
Dođi, idemo nazad.
Još uvijek možemo otići.
Ne idi dalje.
Gotovo je ako ti želiš da bude.
Mary nije mrtva.
Ne za mene.
A ti, ti nisi stvarna.
Ti si samo prepreka.
Ne.
Ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Gledaj me, James.
Zbogom, Maria.
Napokon si stigao.
Laura?
Više se ne igram, Laura.
Misliš da si spreman suočiti se s ovim?
Misliš da si spreman suočiti se s nama?
Zašto mi to radiš?
Da ti pomognem da se sjetiš.
Kako se ona zove?
Što?
Razmisli, James!
Koje je Maryino puno ime?
Naše puno ime, James.
Vrijeme je.
Sada se više nema što skrivati.
Nije ti dovoljno?
Odvratno. Odvratan si!
Ti... Ti vidiš.
Molim te, reci mi da to vidiš.
Ne mogu pobjeći od njega.
Nikada me neće prestati povređivati.
- Dopusti da ti pomognem.
- Ne! Ne. Drži se podalje od mene.
Molim te.
Mary?
Žao mi je.
Mary?
Ne, čekaj!
Moraš je pustiti da ode.
Ona više nije tu.
Mrtva je, James.
Mrtva je već mjesecima.
I ti to znaš.
Došao si.
Naravno.
- Čim sam mogao. - To je lijepo.
Nikada nisam trebao otići.
Bilo da si ostao ili ne,
svejedno bih se razboljela.
Pa, možda sam ti mogao pomoći.
Nitko to ne bi mogao.
Moj otac me otrovao.
Trovao me cijeli moj život.
Pokušala sam te zaštititi od toga.
Znam.
Možeš li mi pomoći da legnem?
Naravno.
Evo.
OK. OK.
Hej... Čekaj.
Evo. U redu je.
Reci mi kako ti mogu pomoći.
Ti to znaš.
Živio je u meni tako dugo.
Više ne želim da bude tu.
Ne mogu to učiniti.
Želim biti slobodna.
Molim te, James.
Molim te.
Pomozi mi sada.
Tog dana, trebao sam umrijeti s tobom.
Oprostila si mi,
ali ja nikada nisam mogao oprostiti sebi.
Bio sam tako sebičan, Mary.
Sebičan i prestrašen.
Sada sam spreman.
Što god bude trebalo.
Bez obzira kamo će nas to odvesti.
Ovaj put,
neću te pustiti.
Gospodine Sunderland?
Jeste li s nama, gospodine Sunderland?
Kvragu.
Nemoguće, je li ovo šala!
Stvarno mi je žao.
NACIONALNI PARK PALEVILLE
Jeste li dobro?
- Da, da. Dobro je, dobro je.
A vi, jeste li vi dobro?
Mislim da jesam.
U redu je, sve je u redu.
Brava je slomljena.
A kako vi to znate?
DOBRODOŠLI U TOLUCA LAKE
Sranje, to je moj autobus.
Hej! Čekajte!
Oprostite, možete li...
Kamo ste išli?
U sljedeći grad.
Izgleda da sam vam uništio dan.
Ne bih bio pravi džentlmen
kada to ne bih pokušao popraviti.
Džentlmen?
Nisam znala da takvi još postoje.
- Džentlmen koji se zove James.
- Ja se zovem-- - Mary.
Piše vam na koferu.
Vi ste slikar?
Da.
- Što slikate?