BASERET PÅ ROMANERNE AF ISAAC ASIMOV
Vågn op, sovende. Førstetaleren byder dig velkommen hjem.
Thalis.
Du har ligget i dvale i et år. Alt er gået, som du planlagde.
Vågn op, Hari Seldon.
Den Anden Stiftelse byder dig velkommen.
FOR 151 ÅR SIDEN
Hari og jeg havde etableret Den Anden Stiftelse på Ignis.
Men vi havde meget at indhente.
Planen var stadig på meget gal kurs. Vi skulle have den tilbage på sporet.
Vi lå i kryosøvn på nær et par uger om året.
Vågn op, sovende. Endnu et år er gået.
Når vi var vågne, underviste Hari mentalisterne i psykohistorie.
At manipulere begivenheder ved hjælp af massernes handlinger.
At påvirke historiens gang. Det er psykohistoriens sande styrke.
Og jeg lærte dem at bruge deres kræfter i kampen mod Muldyret.
Som årene gik, udviklede vi os fra at være Tellems børn
til at blive hvirvlende sværd i tidens strøm.
Nej, I skal ikke bukke.
Vores religiøse æra er forbi.
Vi udvidede vores rækkevidde
og opsøgte andre mentalister, så vi voksede i antal.
Snart havde vi øjne og ører overalt i galaksen.
I det skjulte arbejdede vi på at styrke Den Første Stiftelse
og svække Imperiet i tråd med planens oprindelige forudsigelse.
Men som årene gik,
mødte vi modstand fra den eneste ting, vi ikke havde kontrol over.
Tiden.
Vi når ikke at blive klar.
- Muldyret dukker først op om 50 år. - Det er ikke ham, der bekymrer mig.
Den tredje krise var altid vendepunktet.
Hvis vi ikke sørger for, at alt er, nøjagtigt hvor det skal være,
vil vi selv ikke ved at besejre Muldyret være klar til det, der venter.
Så specialiserer vi os.
Vi kan ikke lære alle mentalisterne hele psykohistorien,
men vi kan lære hver af dem dele af den.
Det er godt.
Men vi skal stadig konstant opdatere vores regressionsmodeller.
Vi skal finjustere det sociologiske fokus, så vi ved, vi påvirker de rette sektorer.
Vi indhenter ikke hurtigt nok.
Vi må være vågne.
En af os må være vågen.
Hari.
Din kamp er mod Muldyret.
Det er min opgave at sikre, at vi er velforberedte.
Hari... Fuck.
Det kan kun ske på én måde.
Vi ses om et år.
FOR FIRE ÅR SIDEN
- Velkommen hjem, Gaal. - Hvor er Thalis?
Thalis døde for nogen tid siden. Nu er han førstetaler.
Han hedder Preem Palver.
Hvor er Hari? Hvor mange år?
Siden din første vågne cyklus...
...148 år.
Hari?
Gaal.
- Det er rigtigt. - Hvorfor har de ikke vækket mig før nu?
Vi havde brug for mere tid. Din er mere værd end min.
Jeg kunne have hjulpet.
Vi kunne have byttet plads. Vi kunne skiftes og have fundet ud af...
Du er altid så vred på mig.
Du har altid fortjent det.
- Muldyret? - Nej, ikke endnu. Snart.
Men den...
Den tredje krise er næsten over os.
Kom.
Hvad er det?
Dem har jeg lavet.
Salvor, Yanna, Raych.
Det er sådan, jeg husker fortiden.
Jeg kan ikke længere se dem klart for mig herinde.
Men det kan jeg herinde.
Kom.
Jeg skal vise dig noget.
Det meste af mit liv har jeg troet på, at med den rette eksekvering
ville min plan forkorte mørket.
Du skulle ikke være en del af Den Anden Stiftelse.
Du skulle være død for flere århundreder siden, men du er her endnu.
Du fik det hele til at komme ud af kurs
og formåede så at bringe det i orden igen.
Det kan ikke alt sammen være tilfældigt.
Der er noget på spil her, som jeg ikke kan forklare.
Men jeg ved, at du er kernen i det.
Vejen videre frem kan du selv forcere.
Jeg siger ikke farvel til dig.
- Så lader jeg Preem holde mindetalen. - Hari.
Ham vil du godt kunne lide.
Det er alt det, jeg ved, om de otte kriser.
Rådata, alle mine tanker og hemmeligheder.
Men den vigtigste er den her.
Invictus.
Hvis Muldyret bliver nedkæmpet,
fortsætter alting i den retning.
Vi ses i morgen.
Jeg er træt.
- I morgen. - Ja.
Forsigtig.
Du løj for hende.
Jeg kunne ikke se hende i øjnene og sige farvel.
- Det er bedre på den her måde. - Var jeg Gaal, ville jeg være uenig.
Er du nu sikker?
Her kan du dø med ynde.
Tag mig med tilbage til planeten Oona.
Giv mig endnu en udsættelse.
Den her krop var din udsættelse.
Du gjorde alt, hvad du kunne, mens du havde den.
Så er jeg sikker.
Ingen rumulke. Ingen hviskeskibe. Ingen springporte.
Hvordan?
Kom med mig. Lad mig vise dig det.
Salvor sagde, at nogen ville have, jeg var investeret i det. Hvorfor?
Fordi vi ikke kan være det.
Hari?
Han er væk.
Han sagde ikke farvel, men jeg kunne mærke, at han forsvandt.
Jeg kan endnu ikke tegnsprog, men jeg kan godt aflæse sorgen.
Hari er væk nu, og jeg vil lave en til ham.
En af de statuer, han lavede.
Han har allerede udhugget sin egen, ikke?
Selvfølgelig har han det.
Hari havde udhugget sin plads i historien
og banet vejen frem for os andre.
Sammen drog vi ned ad den vej.
Jeg lærte Preems sprog, og planen kom tilbage på sporet.
Men kampen var kun lige begyndt.
Hvor er Den Anden Stiftelse?
Muldyret er her nu. Vi har ikke mere tid.
NU
For 152 år siden
så du, at hvis der ikke var nogen Anden Stiftelse,
ville vi afvige fuldstændig fra Seldons plan.
Vi har trukket planen tilbage på ret kurs.
Den tredje krise kommer, lige hvor den skal.
Kalgan er noget andet.
I det øjeblik Muldyret erobrede den,
gjorde radianten sådan her...
Hvis det kan blive værre, kan det også blive bedre.
- Få styr på det. - Det lader sig ikke gøre.
I hvert fald ikke med psykohistorien.
Kan den ikke bare tage fejl?
Du sagde, at forudsigelserne er blevet mindre nøjagtige.
Det skyldes formentlig en anden ukendt faktor.
Noget har kastet skygger i matematikken i årevis.
Det må være Kalgan. Den fik ny ejer. Kan det ikke have skabt en dominoeffekt?
Jeg har altid ment, at vi var på vej mod intetheden.
Byd det store tomrum velkommen, mine herrer.
I 100 år adlød det stykke legetøj det andet stykke legetøj.
Det gjorde os til slaver af dets målinger
med løftet om, at vi på den måde kunne redde vores skind.
Nu høster vi gevinsten.
Vi er på røven.
Hvis I får brug for mig, så find på noget andet.
Der er endnu mere tomt derinde, end jeg troede.
Vi taler sammen senere.
Hold det hemmeligt indtil videre.
Ingen må vide noget.
Demerzel, jeg tror, at jeg i dette øjeblik...
...forstår, hvordan det er at være dig.
Imperium?
Jeg har knoklet og søgt kompromisser og tilstræbt en forsonende mellemvej.
Åbenbart forgæves.
Hvis jeg er forbitret, når mit korte, meningsløse liv er forbi,
må du være fyldt op af galde i dit lange, meningsløse liv.
Måske ser du frem til, at det er slut.
Hvis der ikke er noget genetisk dynasti at opretholde,
er du bare en pige
med et væld af muligheder.
Jeg har meget at gøre, Imperium.
Demerzel, du må ikke miste mig. Ikke nu.
Uanset hvilken undergang der venter,
er det til alles fordel, at jeg står over for den sammen med dig.
Vil du virkelig kassere mig om ti dage?
Vær sød at lade være.
Din bøn antyder, at jeg har handlefrihed i sagen.
Men en af mine mange funktioner er, at jeg er et ur.
Jeg er et ur over hver eneste Cleons liv. Og jeg måler tiden nøjagtigt.
Jeg er Muldyret.
Mit skib udenfor hedder Den Sorte Tunge.
Jeg ved det godt.
Vi ser drabelige ud.
Men jeg lover jer...
...at I kommer til at elske mig.
Ligesom jeres ærkehertug gjorde i sin sidste stund.
Hvor er så rollingen?
Hvor?
- Hvad hedder du? - Skirlet, herre.
Min far gav mig navnet. Det er kalganesisk.
- Det betyder "lille rundstykke." - Sikke et adeligt navn.
Du må aldrig sige "herre."
"Muldyret" er helt fint.
Skirlet...
...elsker du Muldyret?
Mere end alt andet.
Som I måske har hørt, kan jeg påvirke folk.
Styre deres følelser.
Men det er vanskeligt, og det kræver en vis disciplin af mig.
Heldigvis har jeg erfaret, at jeg ikke behøver at omvende alle.
Nogle kan omvendes efter en præsentation.
Og resten, der bevidner denne omvendelse,
vælger bare... at missionere for mig.
Så, Skirlet...
Kunne du tænke dig at vise, hvordan omvendelsen fungerer?
Mere end noget andet.
Ja. Kom.
Værsgo.
- Ved du, hvad det er? - Det er min fars.
- Lod han dig lege med den? - Nej, han sagde, den var for farlig.
Det har han ret i. Du må ikke rette den mod andre og heller aldrig mod dig selv.
Men det er det smukke ved omvendelsen.
Når jeg er inde i folks hoveder, kan jeg male et hvilket som helst billede.
Bare et lille penselstrøg, der tirrer sindet,
og pludselig føler man sig tvunget til at gøre noget...
...man ikke burde gøre.
Det er helt i orden, lille rundstykke.
Tag den.
- Den er tung. - Åh nej.
For tung at løfte op til hovedet?
Som far...
...så datter.
Kunne du tænke dig at trykke af, Skirlet?
Mere end noget andet.
Mere end noget andet!
Så tæller jeg til tre.
En.
To.
Tre.
Synes du, jeg er et uhyre?
Det smukke ved omvendelsen.
Aflever den, Skirlet. Aflever.
Du må skyde dig selv en anden gang. Det lover jeg.
Jeg lover det.
Spis.
I kommer alle til at elske mig.
Og ganske snart...
...vil resten af galaksen det også.
CLAVIGER-KASERNEN
Jeg har ikke nogen mønter, men...
Det er uretfærdigt.
Hvis du vil løbe hjem
og hente din egen antikke... lad os sige sukkerskål, så stopper jeg dig ikke.
Ved Demerzel, at du sætter familieklenodier på spil?
Vi må se, hvordan det går.
Står min ydmyge husstand til at få en ny sukkerskål?
Så nemt går det ikke.
Og det har du så nu.
En runde til. Der er meget mere glitterstads i paladset.
Sporer.
Prøv.
Ellers tak.
Fornuftigt. Det tager livet af dig.
Den her vil Cygnet lege med.
Vi var hos lægen igen. Ingen forandring, men...
Hun er fast besluttet på at leve det år, hun har tilbage,
med fuld fart og maksimal lydstyrke på.
- Gid der var noget, jeg kunne... - Det ved jeg godt.
Der er en ny Daggry i ovnen.
Den er næsten færdig.
Nyfødte er fantastiske.
Du bliver vild med ham.
Jeg skal prøve. Jeg lader ham ride ranke eller tyrer ham ind i væggen.
Hold nu op. Han er jo dig.
- Du kan nok godt elske dig selv. - Tja...
Kom så. Spil.
Men stjæl nu ikke mine ting.
Jeg kan få jer sprættet op.
Man kan vende ryggen til sin arv, men man kan sjældent undslippe den.
I den anden ende af galaksen
havde Hober Mallows eftermæle skrevet sig ind i historiebøgerne,
efter at han trængte gennem Imperiets panser under den anden krise.
Hobers efterkommere grundlagde siden Forbundet af Købmænd.
Men det seneste skud på stammen, Toran Mallow,
ville ikke have noget at gøre med Købmændene. Eller den næste krise.
Muldyret har det dog med at hive alle ind i sit kredsløb.
På den ene eller den anden måde.
Elskede?
Piraten stjæler vores solskin.
Ja, nye gifte.
Nygifte. Det betyder, at vi lige er blevet gift. Det er en gammel tradition.
Vi gør det hipt igen.
Snart vil du også gerne giftes.
Det glæder jeg mig til. Hvad ønsker De, mr. Mallow?
Min brud og jeg valgte villaen for at kunne være ugenerte,
og pludselig bliver vi generet af kuppets skygge.
Det beklager jeg.
Kan du flytte det?
Altså, mr. Mallow, Den Sorte Tunge er Muldyrets. Hans politiske handlinger...
Vi foretrækker "kup."
Hans kup vil uvægerligt forårsage visse gener.
Måske kunne De...
Ja?
Det er nok sværere at flytte rumskibet end for Dem at flytte Deres håndklæder?
Torie, manden er et geni.
Men kan du sende nogle folk herud for at hjælpe?
Håndklædet er lidt tungt i det.
Jeg er med. Det er en spreder. Herligt.
Du var god. Tak, fordi du legede med.
- Velkommen hjem. Skal jeg lave drinks? - Altid, Skatter.
Jeg kan godt lide skibets nye stemme.
Hun er rapkæftet. Jeg kalder hende Skatter.
Fedt. Det bliver ikke spor forvirrende.
Fantastisk spreder fra stranden.
- Et kup er åbenbart meget populært. - Et frisk pust, men også frygteligt.
Din drink er klar.
Jeg elsker dig, Torie. Jeg elsker mit liv sammen med dig.
I lige måde, skatter.
Tak.
Tror du, at kuppet har noget at gøre med Købmændene?
Hvem ved? Politik.
Det er altid de samme aktører. Deres skibe ser bare forskellige ud.
Jeg ville ønske, at alle bare var en del af én ting.
Min onkel går sikkert op i det.
Indtil din onkel ser det gode i dig, er jeg ligeglad med hans holdning.
Det bør du også være.
Godt nyt. Vi har en gæst.
Gratis massage.
Du ser ud til at have stærke hænder.
Det har jeg også.
Og hvem er du?
Kaptajn Han Pritcher. Jeg er efterretningsagent for Stiftelsen.
Jeg henter cocktailshakeren.
Jeres spredere virker ikke, mens jeg står herinde. Forstår I det?
Ja.
Det er underligt.
Når jeg en sjælden gang fortæller folk, hvem jeg er, bliver de typisk bange.
Hvorfor skulle vi være det?
For det første har I lagt til i en krigszone.
Kampene er stadig i gang. Der bombes.
Hvad ved I om kuppet?
Vi ved, at det er en, der hedder Muldyret. Passende for et stædigt æsel.
Hans skib hedder Den Sorte Tunge. Det lyder grimt.
Ja. Han er ikke spor behagelig.
Og han er overraskende svær at nå frem til.
Toran, jeg tror, vi bliver rekrutteret.
Kaptajn, du ved godt, at Randu Mallow er min onkel.
Hvis vi spionerer for dig, vil alle tro, at Købmændene står bag.
Et godt dække for Indbur og resten af Stiftelsens ledelse.
Er Muldyret virkelig så farlig?
Vi har hygget os på bryllupsrejsen.
I har for travlt med at posere
til at opdage, at resten af Kalgan sveder blod, mens Muldyret strammer grebet.
Det har vi opdaget.
Men kan I mærke det? Luften er sur. Befolkningen holder vejret,
mens naboens dør sparkes ind.
- Hvis du prøver at gøre min kone bange... - Nej.
I er for rige til for alvor at blive bange. For uvidende og medskyldige.
I ikke så meget som blinker, når jeg kommer om bord.
Når I hører lyden af marcherende støvler, er det altid i det fjerne
blandt de der andre folk.
Hvad er det, du vil?
Når potentielle diktatorer erobrer en planet, plejer de at holde lav profil.
Muldyret vil bevise noget. Han er stadig beskyttet.
Men han har sine laster.
Han holder fest i aften.
De populære galaktiske personligheder Toran og Bayta er på gæstelisten.
Bayta, jeg tror, at kaptajnen vil med som vores ledsager.
- Ved du, hvem Hari Seldon var? - Nej.
Han har været død i århundreder, men indimellem dukker han op igen.
Han sagde, at Imperiet var på vej ud over en klippe.
Vi forlængede klippen, men vi fortsatte også derudad.
Det nye er...
...at vi om få uger ved, hvornår alting er forbi.
Det er snart.
Hvordan kan man vide det?
Fordi Hari Seldon fandt ud af, hvordan han kunne forudsige fremtiden.
Han lærte også os at gøre det.
Tror du på det?
De tror på det. I deres hovmod tror mine brødre, at de kan forhindre det.
Det tror jeg ikke. Uanset hvad kommer det til at gå meget galt.
Og jeg vil ikke være her, når det sker.
Jeg vil til Mycogen.
Jeg vil se det sted, der skabte dig.
Ja?
Må jeg tale med dig under fire øjne?
Nej.
- Jeg går. - Nej, det er også dit hjem.
Hun bliver her fandeme.
Fint nok. Hun må gerne høre min undskyldning.
Du har altid haft mistillid til radianten og vores tiltro til den.
Nu kan jeg se, at det var med god grund.
Undskyld.
Den store mægler.
Det er rart for mig at opleve den side.
Jeg vil gerne hjælpe.
Det bør ikke være din byrde alene.
Du vil slet ikke have den, så lad mig bære den for dig.
Da vi kom på afveje,
og vi opdagede, at det kognitive forfald startede tidligere,
justerede en Dag timingen.
Han forkortede livstråden for os alle sammen.
Så...
...Dag kunne justere den igen.
Bare lade tråden rulle ud i nogle måneder.
Til det her er klaret.
Vi er så dygtige skuespillere, ikke?
Det er en skam, vi aldrig gik til scenen.
Spurgte du Demerzel først?
Hun må have sagt nej, siden du kommer krybende til mig.
Vi opstiger tidligere, fordi vores sind forfalder tidligere.
Hvis det føles unaturligt, er det kun godt.
Der er ikke noget naturligt ved os.
Vi er kludedukker i kongelige gevandter.
Uhyrer.
Se.
Kan du se?
Se nu de flinke nanorobotter være i sving.
Sådan.
Så er kludedukken lappet sammen igen.
- Dag kommer ikke, vel? - Det tror jeg ikke, Imperium.
Hvem er død?
Blot den sidste flig af respekt, jeg havde for Dag.
Kom med en ren kåbe til min bror.
Jeg håber, jeg går an som erstatning.
Jeg vidste godt, at tradition eller pligt ikke fik ham til at dukke op, men...
...en barnlig del af mig håbede på, at han ville deltage af hjertets godhed.
Du fortjener bedre.
Den Cleon, der gav mig Dag-kåben, var mere far end bror.
Han overlod Midtertronen til mig med omsorg.
Da jeg gav vores bror kåben, vidste jeg, at han var på gal kurs.
Men jeg vil være stolt over at give dig din kåbe.
Ambassadør Quent og jeg får en drink i aften.
Kom og vær med.
Hun har været en god ven.
Enig.
Og hvis vi virkelig kun har kort tid igen, er det godt at have venner til det sidste.
Jeg vil fortsat give dig, hvad jeg kan, i de sidste dage.
Jeg vil hjælpe dig med at indynde dig hos Quent.
Der er en anden gave, jeg ikke har fortalt nogen om.
Hvad?
Når tiden er inde.
Demerzel må vel vide det.
Nej, det er det eneste, jeg har holdt hemmeligt for Demerzel.
Det er noget, der kan beskytte dig i alle henseender.
"En Daggry får sin kåbe som Dag.
En strålende sol på en azurblå himmel."
"Må din visdom, din lidenskab og dit håb længe oplyse Imperiet indefra."
Tak.
Den klæder ham.
Jeg havde ikke planlagt at få brug for den her lige foreløbig,
men den seneste tids afsløringer har fremskyndet vores tidslinje.
Alt er, som De har bedt som, Imperium.
Så kan jeg jo sjoske ned fra scenen med vished om Daggrys stærke lederskab.
Hvis den fungerer.
Fungerer den?
Ved Deres navn og ære sværger jeg det, Imperium.
Novaculaen er den første af sin slags.
En sort hul-bombe.
De kræfter, vi tøjler, stammer fra udyrets vilde spin.
For hvert sekund vi står her, har udyret roteret hundredvis af gange.
Det sorte hul er umuligt at undslippe.
I det ophører tid og rum med at eksistere.
Men udkanten, ergosfæren,
kan man prikke hul på og tøjle.
Vi forsyner den med elektromagnetisk stråling.
Fotoner. Lysdråber, der skærer sig gennem rummet
med en varme, vi ikke kan forestille os.
De er vendt tilbage til guddommeligheden.
Men sekund for sekund samles de i forberedelse.
Og så, berørt af stjålen ild og superstrålende energi,
rækker vi ud i verdensrummet med uudholdelig kraft.
Bevidn det.
Hvor meget af det, der var der, er væk?
Intet er væk.
Det er der stadig. Men det er ændret for altid.
Du har behaget mig.
Folk vil vide, at jeg lagde døden i Deres hænder.
Det er et afskrækkelsesmiddel.
Det må kun bruges af Daggry under de mest ekstreme omstændigheder.
Men det ekstreme kan være på vej.
Har du nået at tale med Indbur,
eller har han for travlt med at savle sukker ud over jetonerne på Kalgan?
Jeg har fået bekræftet, at Kalgans fald er kommet helt bag på Stiftelsen.
- Indbur ved ingenting. - Så lever han op til sit ry.
Vi bliver vel klogere, når Boksen åbner sig.
Den lyser da op, ikke?
Du er altid mistænkeligt velinformeret, min ven.
Ja, vi har jo vores kilder. Jeg elsker, når hun rødmer.
Jeg er ikke bekymret over ejerskabet af Kalgan.
Men jeg er bekymret over den pirat, der har taget planeten.
Han har endnu ikke givet andre magten,
og jeg begynder at tro, at han vil beholde den.
Hvad ligger til grund for din bekymring? Kalgans befolkning?
Nej, jeg er stadig Imperium. Jeg tænker kun på os selv.
Jeg vil bare være forberedt.
Det skal du nok være. Det er jeg sikker på.
Det var bare det, jeg ville sige.
Jeg drikker ikke, så jeg vil overlade jer til jeres brandy.
Imperium?
Broder Daggry, Imperiet ved en masse. Ofte mere, end det bør vide.
Når du er bekymret, bliver jeg det også. Hvad er det, der ligger dig på sinde?
Det bekymrer mig med folk, som Muldyret, der kan få mærkelige ting til at ske.
Er det ikke Seldons lære?
Eller ser du bort fra det til fordel for vores smil og brandy?
Jeg har viet mit liv til Seldons lære og boet på en fremmed planet i dens tjeneste.
Det var ikke ment som en fornærmelse. Undskyld. Jeg har en anden aftale.
Muldyret. Jeg forventede dit opkald, så snart jeg hørte navnet.
Det er tid til at gøre Dem nyttig, Imperium.
Tekster af: Eskil Hein