BASERT PÅ ROMANENE AV ISAAC ASIMOV
Barton-paret liker ikke å se barnet. Du kan merke hvor triste de er.
- De ville tatt ham om de kunne det. - Nei.
De vil ikke ta ham fra oss. De er gode folk.
ROSSEM YTTERST I DE YTRE REGIONER
MANGE ÅR TIDLIGERE
- Kan vi ta litt sukker? Glasere det? - Du mener å kandisere det?
Da spiser du dem for raskt.
Nei. Jeg har en som er flere uker gammel. Jeg har spart den.
- Det kan ikke være dem. - Jo. Det er dragerne.
Jeg trodde vi hadde en uke på å høste.
- Vi kan sanke restene etterpå. - Ja. Pass deg for støvet. Lukk øynene.
Det er takstmenn på skipene. La oss komme hjem før dem.
- Jeg hørte dragerne. - Takstmennene er rett bak oss.
- Du sa du hadde kandisert blydok. - Jeg glemte det.
Hei!
Tror du ikke jeg vet hvor du gjemmer ting?
Du sa jeg skulle spare den.
Den er min!
Vi hadde 13 enheter i fjor, og vi klarte oss så vidt med det.
En ny foredling av massen viser at dere er tildelt litt for mye.
Det har vært pirater i området. Det gjør alle nervøse.
Folk deler ikke like mye som før.
Pirater har vel ikke slått til mot deg?
- Vi har et barn som vokser. - Det ser jeg.
Vær så god. En godbit fra Stiftelsen.
Det går bra.
Vi legger 15 prosent til gjennomsnittlig kaloriinntak, som er sjenerøst.
Dere får en kvittering, og vi kommer tilbake.
Vi fikk ikke forrige kvittering.
Det er Barton-parets barn fra nabohuset.
Se hva veggen spyttet ut.
Kona mi sa at det er Barton-parets barn.
De bor i nabohuset, og ba oss passe ham.
Vi gjemte ham så dere ikke skulle tro at vi bryter noen regler.
- Vi er klar over ettbarnsregelen. - Det spiller ingen rolle.
Stiftelsen tror på masseutslettingsløsningen.
Dere har to barn, og dere har fått tildelt nok til ett.
Når vi kommer tilbake om 30 dager...
...har dere ett barn.
Tolv enheter. Kvitteringen kommer.
Vi ses neste måned.
NÅ
Alt personell, rapporter straks på evakueringsplasser.
Sikre kvarterene.
Sephone.
Snakk til meg. Vær så snill.
Fortell meg hva som foregår.
Noen av vingekommandørene våre svarer ikke.
De har fått ordre om å skyte mot våre egne skip.
Det er Muleselet. Han har funnet en måte å omvende dem på.
- Hvordan? Når? - Du må slippe meg ut, Seph.
Jeg er lei for det. Jeg kan ikke.
- Indburs ordre. - Seph.
Seph!
Sikre kvarterene.
Jenta mi. Du må våkne.
Hør etter. Egne styrker foran.
Ild fra våre egne! Ild fra våre egne!
- Vi styrter! - Hva er ordrene?
Vi angripes av våre egne skip. Jeg er truffet!
Evakuering. Det er ikke en øvelse.
Behold roen. Ikke få panikk.
Jeg gjentar, evakuering.
Dette er ikke en øvelse.
Behold roen. Ikke få panikk.
Hundrevis av skip tapt over Kalgan. Utallige besetningsmedlemmer.
Det var broder Dawn som insisterte på avstengingen.
Vi kan ikke dvele ved Kalgan. Vi må handle raskt.
De siste meldingene fra De ytre regioner handlet om invasjon.
Hvis Muleselet tar Stiftelsen, får han tilgang til hviskeskip.
Da kan han angripe oss.
Og med en skadet flåte blir det vanskelig å forsvare oss.
De siste meldingene fra De ytre regioner handlet om invasjon.
Imperium. Hvor er lady Demerzel?
Send sonder til Nye Terminus. Jeg vil vite hva som skjedde der.
Bruk av angrepsreservene. Kall tilbake de skipene vi har.
Sett inn alle fartøyer.
Og... Det er dyr som løper fritt rundt.
Noen bør ta seg av det.
Imperium, hvor...
...går du?
Hør etter. Egne styrker foran.
Ild fra våre egne! Ild fra våre egne!
Hva er ordrene?
Vi angripes av våre egne skip.
Jeg er truffet!
Ambassadør.
Du kan ikke være her. Dette er Stiftelsens domstol.
Er det fortsatt en stiftelse som kan rettsforfølge meg?
Vi har fått rapporter fra systemene. Det er ingen sendinger.
Har Muleselet tatt Nye Terminus?
Var det derfor du kom? For å få informasjon?
Nei.
Nei, jeg kom fordi du er min venn.
Jeg kom for å hente deg.
Felice, kom til slottet.
Stiftelsen kan ikke garantere din sikkerhet lenger.
Jeg kan det.
Stiftelsen ønsker deg velkommen.
Velkommen?
Senk våpenet, Shrike. Det samme gjelder dere andre.
Jeg forstår ikke.
Du trenger ikke å forstå. Du trenger bare å følge ordre.
Vi overgir oss.
Ikke faen. Han har tatt deg. Han er i hodet ditt.
Noe...
Det er over.
Noen flere som vil diskutere saken?
Dere vil lære å elske meg, akkurat som deres vokter og ordfører har.
Dere skal bukke når dere ser meg, og dere skal kalle meg førsteborger.
- Førsteborger av hva? - Hva enn dette blir til.
Indbur. Be lovgiverne dine foreslå noen navn på mitt nye regime.
Liker ikke blod, ordfører?
Du er en myk mann, og nå er du klissete også.
Du burde lære å like det.
Skirlet, vil du gjøre det?
Ja.
Reis deg nå. Reis deg.
Da vi avtalte dette møtet, sa du at du har en gave til meg.
- Hva er det? - En mann.
Informasjonslederen min.
Han Pritcher.
Enkelte ting er forutbestemt.
Jeg er lei for det, Song. Jeg visste ikke at du hadde noen.
Du fant det ut på den harde måten. Og jeg vil vite hvorfor.
Jeg sa jo at minnedokumentet kan bevise det.
Der er alle minnene fra tiden med meg på slottet.
Han påsto at han har en robot på slottet.
Den heter Demerzel.
Du har møtt den.
Denne hører til den.
Merkene betyr "jorden".
Det er ikke bevis.
Men den er skarp.
Det blir flere spørsmål.
Det skal ikke være sånn.
Jeg skal ikke bli minnet på eller vite hva jeg gjorde eller sa.
Det skal ikke være en keiser i stua vår.
Songbird, du skal ikke ta den på deg.
Vi aner ikke hva det er, og du skal ikke behøve å huske.
Jeg må fortelle Sunmaster-18 om dette.
Tror du ham angående roboten?
Gjør du det?
Hvis det er syntetisk liv på Trantor,
kan det være det viktigste som skjer oss på 5000 år.
Det er bare en måte å finne det ut på.
Hva er dette?
Sporer.
Sterkere enn de i dråpeskjellene dine. De er hellige for oss.
Vi bruker dem til å møte oss selv.
Enkelte mener at hallusinering var det som først ga oss bevissthet.
Jeg vet ikke hvem som bestemmer sånt, jeg bare vet det.
Sporer gjør deg ærlig.
Hvis du vil at vi skal tro deg, gjør du det på denne måten.
Faen.
De bare stoppet.
Muleselets skip kom over planeten,
og hele vårt orbitale forsvar bare satt der...
...som om de var livløse.
Skytterne på hovedskipene bønnfalt om ordrer,
men generalene og kommandørene gjentok bare det samme.
"Forlat kampstasjoner." Om og om igjen.
Alle kommandørene.
De ville ikke kjempe.
Så skvadroner forlot formasjonene sine, og omsider åpnet hovedskipene ild.
Men de skjøt ned våre egne jagere.
Det var de siste meldingene før hele sektoren ble stille.
Spis, er du snill.
Det føles feil å spise maten din mens...
Dusk, hva skal jeg gjøre?
Du blir her.
Du legger flagget mitt om de pene skuldrene, og ingen vil våge å røre deg.
Hvor er brødrene dine?
Day har rømt fra slottet.
Og Dawn...
Jeg tror det har skjedd ham noe.
Å, Dusk. Hvorfor sa du ingenting?
Vi har sittet her og snakket om meg. Er du sikker?
Jeg er ikke sikker på noe lenger.
Alt har blitt galskap.
Og som for å illustrere det,
Days kjæledyr... Cap... noe.
Capillus.
- Capillus. - Hallo, Capillus.
Ja. Husj, husj.
- Husj. - La det være. Han er bare sulten.
Ja, han er vel det.
Day forlot menasjeriet sitt uten at noen fôrer dem.
Vær så god. Vær så god. Vær så god.
Vær så god.
Tygg det. Ikke sluk det.
Han er en tøffing.
Han er bare... Sånn, ja. Sånn.
Nyt hver bit.
Vær så god.
Se på det. Flink gutt.
Flink liten ilder.
Hvor lang tid tar det før det virker?
Vi stiller spørsmålene. Fulgte noen etter deg hit?
Nei.
Kommer noen for å hente deg? Clavigere? Slottsskygger?
Nei. Nei.
- Det sørget jeg for. - Hva mener du?
Skadet du deg?
Hva?
Jeg føler meg ikke bra.
Gi deg. Barna her drikker en halvliter av det til middagen.
Noe er ikke...
Det er for mye.
Song?
Hvor ble du av?
Skadet du deg?
Jeg gråter når jeg skader meg.
Skadet du deg?
Du gråter når du er lei deg også.
Drømmen lever videre i deg
- fordi du holdt den levende. - Fordi du holdt den levende.
Respekter og nyt freden.
Og nyt...
Det genetiske dynastis historie.
Din rolle ble diktert av en mann flere århundrer før du ble født.
Jeg ble ikke født. Jeg ble skapt.
Er det alt som skal til? For at du skal føle deg hel.
Day?
Du har snakket om lady Demerzel.
Da du fant ut at den var en robot, gjorde du en bevegelse.
Hadde du ikke gjort det, ville vi fortsatt vært der. Jeg skulle ikke fortalt det.
Du retter alt hatet mot meg. Hvorfor det?
Hva skulle jeg ellers følt om deg? Min jordmor og min plageånd...
...som venter på at jeg skal gjøre feil.
Vi var ikke veldig gode i dag, var vi vel?
Skadet du deg?
Hvorfor retter du alt hatet mot meg?
Day.
Jeg vil vite mer om henne.
Jeg skal spørre om noe. Og du kommer ikke til å ønske å svare.
Jeg skal svare.
Hun kan være veldig viktig for oss.
Om vi ville befri henne...
...er det mulig?
Dere ville blitt drept. Den er programmert til å tjene bare oss.
Den vil drepe enhver som prøver å befri den.
- Tror du meg? - Ja. Det gjør jeg.
Men det betyr at dere krenket henne, gjorde henne til slave.
Hvorfor trodde jeg at jeg kunne dykke i den svinestien, og komme fra det ren?
Hvorfor retter du alt hatet mot meg?
Skadet du deg?
- Jeg gråter når jeg skader meg. - Du gråter når du er lei deg også.
Du er lei deg.
Vi var ikke veldig gode i dag.
- Var vi vel? - ...var vi vel?
Vi var veldig ulike hverandre.
Dere gjorde deres beste.
Selv når vi gjør vårt beste, skuffer vi deg.
En gang til.
Er vi dårligere enn de før oss?
Fortell meg en historie om noe som har skjedd med deg.
Jeg har mange historier om meg. Jeg har gått under mange navn.
Chetter, Eto, Daneel.
Jeg har tjent i hus og vært bygningsarbeider.
Og soldat.
Og så fange.
Når var du fange?
Ville du dratt fra oss hvis jeg ba deg gjøre det?
Nei.
Jeg har alltid vært her, og det vil jeg alltid være.
Men om du kunne det,
om du dro,
hva ville du gjort?
Jeg ville nok skapt flere vesener som meg. Flere roboter.
Bedre barn?
Det er ikke produktivt å dvele ved det umulige.
Men om du kunne det... ville du valgt ikke å være glad i oss?
Jeg kan ikke veie kjærlighet mot frihet.
For frihet ville vunnet.
Hvor lenge kommer jeg til å være velkommen her?
Spør du egentlig om hvor mange dager jeg har igjen?
Jeg mente ikke det.
Tre.
Det kan da umulig gjelde under disse forholdene.
Det gjelder.
Det henger en enorm klokke på meg. Jeg prøver bare å dø med litt verdighet.
Og det begynner med å trygge behandlingen av deg.
Du har et hjem her så lenge du vil. Det har jeg sørget for.
De siste tre århundrene ble definert av Imperiets konflikt med Stiftelsen.
Se på oss nå.
Takk, Dusk.
Det er jeg som skal takke deg.
Du har gjort min galgegang til en hyggelig rusletur.
Jeg har fått et rom gjort i stand...
Det har jeg villet gjøre i 30 år.
Pritcher skjønte at du var en trussel før noen andre.
Han har en hemmelighet.
Hadde jeg hatt mer tid, ville jeg dratt den ut av ham selv.
Nei, det ville du ikke.
Faen.
Jeg kom for å se til ham. Det var blod overalt.
Kaptein Pritcher?
Kaptein?
Det er ikke kapteinen. Det er...
Avfyring blokkert.
Skyt ham!
Pritcher.
Hvor sprang han?
Han sprang ikke.
Skipet er på planeten.
Interessant.
Skatten.
Velkommen tilbake. Skal jeg lage is?
Drit i is.
- Bayta er skadet. - Alvorlig.
Gjør noe.
Evac-modulenes medisinsektor arbeider alt med å stabilisere henne.
Nye data. Noen er ved døren.
Faen, Randu. Jeg trodde du var...
Jeg så at Stiftelsen vendte seg mot hverandre.
- Muleselet kan... Han forandret folk... - Hvordan er det med Bayta?
Bevisstløs. Hun våkner ikke. Vi unnslapp, men mistet Magnifico.
Jeg håper han gjemmer seg...
Nye data.
Flere bevæpnede personer nærmer seg fra sørøst.
- Vi må vekk herfra. - Nei.
- Hva? - Hør på meg.
Dette vil du ikke høre,
men du må være rask om du skal komme fra det i live.
Toran, ikke gjør noe dumt.
Jeg skader deg ikke hvis du hører på meg. Muleselet er ikke så ond som de sier.
Pokker, gutt! Jeg prøver å si at jeg ikke er fienden.
- Muleselet har vendt deg. - Nei.
Det Muleselet gjør, forandrer ikke den du er.
De ubudne gjestene ankommer...
Lager... is. Drinker.
Du hørte skipet ditt.
Soldatene kommer snart. Og vi skal overgi oss rolig.
Du sa at Muleselet ikke har vendt deg. Jeg er uenig.
Onkelen min gjør aldri noe rolig.
Hva faen vet du? Du har aldri måttet gjøre noe vanskelig hele livet.
Muleselets problem er med den kommende makten, ikke oss.
Stiftelsen faller. Det er bra for folket vårt.
- De kan endelig få jævlene til å betale. - Ja. Åpne verden, premiene ligger inni.
Det kan du være sikker på. Nok til oss begge.
- Er det det dette handler om? En handel? - En ganske god handel.
Det er ikke så verst når man er der. Jeg har aldri kjent sånn kjærlighet.
Toran, Muleselet ønsker deg ikke død.
Det gjør ikke jeg heller. Jeg er onkelen din.
Jeg vil at du skal være trygg. Og kona di.
Hun hadde rett om alt.
Og hun hadde rett om deg.
Du unnslapp okkuperte Kalgan. Du landet dette skipet med et stort hull i det.
Du har ingenting å bevise.
Før ønsket jeg at du skulle si det. Du aner ikke hvor inderlig.
Ikke rør dere. Hender.
Ikke skyt. Jeg er på deres side.
Jeg er med Muleselet.
Ta henne. Jeg tar meg av ham.
Ikke rør henne.
Ikke rør henne, for helvete!
Vent! Nei!
Toran!
Jeg er lei for det, Randu.
Nei. Nei, nei.
Hent ham.
Du hadde rett.
Det burde ikke være oss. Det kan ikke være oss som avgjør...
Hent Sunmaster.
Det har hun gjort alt.
Jeg var nødt.
Og der har vi det.
Dette er det han sier.
Et verktøy som ble stjålet fra relikvie- skrinet vårt for nesten 1000 år siden.
Trodde han at han kunne kjøpslå med noe han stjal fra oss?
Hallo, Imperium.
Måtte lyset aldri dempes.
Jeg ser at du har fått en smaksprøve på kulturen vår.
Hvem er du?
Sunmaster-18.
Her for å ta imot deg på vegne av hele Mycogen.
Du vil nok like deg her.
Noe nytt for deg.
Her nyter ingen gjennom andres arbeid.
Ingen er mer prektige enn andre.
Bortsett fra denne.
Denne er vår prakt.
Dette er Guds skinnende hode.
Og det skal rope skjebnen din høyt.
Litt av et kontor.
Flott.
Her kan vi få det behagelig.
Er du ikke enig, ordfører?
Alt mitt er ditt.
Ja.
Kom.
Jeg er skuffet, ordfører.
Jeg føler at kanskje...
...det er på tide å stramme tøylene.
- Ja visst. Hvordan kan jeg hjelpe? - Fortell ham det, Skirlet.
Han vil at du skal drukne deg.
Med glede.
Du står kaptein Pritcher nær. Ikke nekt.
Jeg så lettelse i øynene dine da han unnslapp.
Men hvorfor bli på planeten? Hvorfor ikke rømme?
Det er ikke sånn han er.
Hvis jeg skal gjette, planlegger han opprør.
Fæl måte å dø på.
Drukning.
Vi kan vel dra herfra.
Hvor kan vi dra?
- Jeg vet ikke... - Hvor kan vi dra?
Er det ikke pent?
Brenningen av stenglene.
Vi pleide å ligge på kanten av reservoaret for å se best.
Iblant sovnet vi.
Her.
Dette er et godt sted.
- Jeg kan ikke. - Hennet.
Vent. Gi Barton-paret barnet.
De vil ta barnet.
De har par-taksering. Barnet ville sultet.
- Eller de ville gjort det. - Nei, nei, nei.
De kan be om hjelp. Si at de fikk et barn overraskende.
Ingen kommer til å sjekke. Alle kan leve.
De ville aldri gitt ham tilbake. Det vet jeg.
Jeg kan dra til Barton-paret.
Jeg trenger ikke mat. Jeg kan finne en annen utvei.
De vil ikke ha deg. De vil bare ha babyen.
Men dere er glad i meg!
Kom igjen, drikk.
Du sovner. Det er sterkt.
Vannet vekker deg kanskje ikke engang.
Orvi?
Orvi!
Du vil være der. Du vil det.
Orvi?
Hjelp ham!
Hvorfor det?
Han er glad.
Dere er begge glade.
Du vil gjøre meg glad.
Du vil være under vannet.
Dere elsker meg.
Høyere enn noe annet.
TIL BARTON-PARET
Jeg unnslapp ved å gå sammen med piraten som utnyttet jorden vår.
Høres ut som et stygt ord.
Pirat.
Men de tok aldri så mye som deg.
Jeg vet at du kan høre meg!
Feiging.
Det er en veldig tragisk historie.
Jeg lurer på hvor mye som er sant.
Å, sannheten.
Den kommer og banker på døren din, Hariton Seldon.
Tekst: Evy Hvidsten