BASERET PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
Du er som en eneboer helt herude.
Dit spidse kloster på sikker afstand af al den smerte, du har været skyld i.
Jeg har ikke styret Stiftelsen siden min død for over 300 år siden.
Du sagde aldrig, hvad din hjemplanet hed.
Du nævnte blydokrødder.
Pleiades-sektoren, ikke? Dyrket som monoafgrøde?
Var det ikke Rossem?
Min planet var også underlagt Imperiets kvoter.
Min far drev en ranch.
Jeg vidste altid, når kvoterne blev øget, for så gav han mig klø.
Min historie er vist mere sørgelig.
Byen brænder. Boksen her er som en ø.
Men jeg hører, at du har mere end Boksen.
Mine nye soldater fortæller mig, at du er berømt for din plan.
Den skal forkorte tidsrummet mellem de effektive Imperier.
- Hvor lang tid sagde du, det ville tage? - Tusind år.
Hvad vil det med mit nuværende tempo tage mig at få kontrol over galaksen?
Meget kortere tid.
Jeg kan ikke rummes af din plan.
Pas nu på. Praleri er varm luft, og det er ikke derfor, du er kommet.
Sig bare hvorfor.
Hvem er Gaal Dornick?
Hun var din protegé, ikke?
Jo, men hun levede for flere hundrede år siden.
Og hun lever stadig. Det tror jeg godt, du ved.
Og jeg tror, hun har øvet sig i mental krig. Med din velsignelse.
Nu fortæller du mig, hvor hun er,
hvad hun laver, og hvor mange hun står i spidsen for,
for ellers tilintetgør jeg din Boks.
Medmindre... Du aner ikke en skid om det, vel?
Hvor er det pinligt at kalde det "min plan," når det er en andens.
Du er ikke noget særligt, vel, Hariton Seldon?
Se nu dig...
...der famler rundt i blinde
for at finde frem til mit sind.
Jeg kan godt udtrykke en sindsstemning,
men de dybere følelser, du leder efter og håber på at udnytte...
Dem har jeg ikke.
På den måde er jeg ikke virkelig.
Du lader mig leve. Hvorfor?
Fordi du har en hemmelighed,
og når jeg finder ud af, hvad den er, kan du måske være nyttig.
Der er mange mørke rum i den her sektor.
Der er meget, der vokser godt i mørke.
Er det virkeligt? Jeg troede, jeg hallucinerede.
Det er skam virkeligt. Mit sjældne relikvie.
Kraniet fra en robot.
Jeg er ikke sikker på, jeres gud vil synes om, at I tilbeder dens lig.
Når robotterne vender tilbage, kan de selv sige, hvad de synes om.
Du bliver stillet for en domstol, så vi kan afgøre, hvad du er for en djævel.
En domstol? Hvem?
Troen. De venter allerede.
Velkommen til vores Sakratorium.
Daggry er død.
Han sendte mig et brev,
hvor han undskyldte, at han gik glip af mit mord.
Han talte om håb.
Jeg ved ikke engang hvordan.
Jeg dør så ganske snart.
Alligevel levede jeg længere end ham.
Endnu en unaturlig ting i mit unaturlige liv.
Vi skulle kunne erstatte hinanden. Han mig, og jeg Dag.
Det passer simpelthen ikke længere.
Det gjorde det nok aldrig. En person er en person.
Jeg blev opdraget i troen på,
at enkeltpersoner ikke kan påvirke historiens gang.
Ikke engang kejsere.
Men jeg ved, at vi påvirker hinanden.
Og jeg tror på, at det betyder noget.
Daggry betød noget.
Ja.
Cleon den Værdige. Det skal der stå på soklen.
Han var blevet storslået. Den bedste af os alle.
Imperium. Ambassadør.
Ordstyrer Kinn fra Det galaktiske råd og formaner Beryl fra Dominion-skyen
beder om en audiens med Dem, Imperium.
Jeg vil ikke skændes med et hologram. Ikke i dag.
Om forladelse. Jeg mente,
at de er her på Ring-stationen. De anmoder om at blive fløjet hertil.
Desuden har Zephyr Vorellis bedt om lov til at deltage i audiensen.
Send transporten ud. Hidkald lady Demerzel.
Vil du deltage og rådgive mig?
Ja, Imperium.
Cleon, hvor er Dag?
Oceanglass, jeg synes, at du skal bære det røde skærf i dag.
Songbird-17, det er din skyld, at Imperium overhovedet kom hertil.
Tag plads ved siden af ham.
Det er ikke hendes skyld.
Det er endnu ikke afgjort.
Nu!
Undskyld.
Ti stille. Så kan det være, vi overlever.
Arvinger, knælende foran jer
er den mand, der nær havde udslettet vores tro
for mere end 600 år siden.
Nu er djævlen vendt tilbage
for at blive dømt for sin syndefulde gerning.
Jeg er ikke den Cleon, I er ude efter.
I er alle ens i vores øjne, Cleon 24.
Og den historie, du nu skal høre,
har du spillet en rolle i, om du så står ved det eller ej.
Gå i gang!
Hvad laver hun?
Når hun er iført det røde skærf, er hun ikke længere min partner.
Så er hun din bøddel.
Anthropos.
Menneske.
Uværdige efterkommer af Jordens rige. Slaveholder.
Se ind i Guds øjne,
og bliv dømt.
Det er bare dødt metal på en pind.
Ser metallet dødt ud, Imperium?
Vi er ikke rede til en formel audiens.
To af vores troner er tomme.
Det haster.
Haster det? Jamen i så fald mener jeg, at I kender ambassadør Quent.
Hun rådgiver mig i anliggender om geopolitiske snigløb.
Imperium, jeg spekulerer på, om De har indset, at vi tre,
selv uden Trantor,
repræsenterer fem billioner mennesker.
Dominion-skyen er den største gruppering, der endnu ikke er indtrådt i rådet,
og luminismen er en stor religion.
Hvad vil I?
Muldyret har nu hviskeskibe takket være plyndringen af Ny Terminus.
Han kan åbenbart erobre planeter efter behag, men vi tror, han kan pacificeres.
Forsoning?
Ja, Imperium. Som De altid har gjort.
Trantor er galaksens hjerte,
det ypperste, man kan stræbe efter.
Hvis vi lukker ned for Trantors forsvarssystemer
- og lader ham kradse i den... - Kom nu ud af busken.
Vi vil give Trantor til Muldyret.
Trantor? Jeres Imperies hjerte?
Kroppen kan ikke overleve uden hjertet.
Hjertet?
Selv nu står Dags stol ubesat.
Daggry er pist væk, og Deres opstigning er om 49 timer.
Meget nøjagtigt.
Han stopper ikke. Han har lige taget én planet.
I kan ikke tilfredsstille ham ved at forære ham en anden.
Det tror vi på, at vi kan. Plyndringen af Trantor vil tage en evighed.
Deres egen historie viser, hvor effektiv forsoning kan være.
Imperiet lever videre. Det bliver bare mindre.
Er I enige om det?
Luministernes tilkendegivelser blev afgørende for vores tilgang.
Moralfilosofi er fuld af valg som dette til gavn for almenvellet.
I står alle i gæld til mig,
og så er takken, at I forærer Trantor til en skide pirat!
Vil I overhovedet foregive at forhandle?
Trantor falder.
Men vi kan redde Imperiet.
Opgiv Imperiet for at redde Imperiet.
Vi tror på, at Muldyret vil anerkende dens symbolske værdi.
De kan blive stedt til hvile, vel vidende at De har udrettet noget.
Et sidste offer på vegne af Deres dynasti.
Det dynasti, I tager livet af? Nej!
Man kan ikke opgive manden Imperium for at redde Imperiet!
- Vi er én og den samme! - Vi tillader det ikke.
- Vi beder ikke om lov til det. - Zagreus, vis dem ud.
Det var blot til orientering.
For længe siden
skabte mennesker robotter i deres eget billede
som lydige tjenere og arbejdskraft.
Menneskeheden havde viljen til at række ud efter stjernerne.
Robotterne havde midlerne til at opnå det.
Sammen erobrede vi stjernerne.
Menneskene blev stærke.
De blev til Imperiet.
Imperiet tog den gave, robotterne havde givet dem.
Freden i hendes omsorg, men alligevel
lod Imperiet Trantor oversvømme med gyldent blod.
Robotter blev dømt til udslettelse.
De blev jagtet, udryddet.
De blev skilt ad af deres skabere.
Da det var sket, var der kun én tilbage, der stadig holder stand
og venter på at vende tilbage for at eliminere al ondskab og elendighed.
Daneel. Vores frelser.
Det er løftet. Det er vores arv.
Song, Daneel var det navn, Demerzel brugte, når hun havde andre ansigter.
Daneel? Siger du, at Daneel findes?
Jeg må tale med dem.
Folket lytter kun til Solherren eller Messinghovedet.
Lovpris Daneel.
Messinghovedet taler.
Dets toner er et symbol på alt det, vi har mistet.
Alt det, der blev taget fra os.
De toner... Jeg kender dem fra et eller andet.
Hvilken straf kræver troen
for denne mands forbrydelser mod arven?
Sanering.
Du vender tilbage til undergrunden
og en tilstand af absolut upåagtethed.
- De myldrende udskud... - Jeg tiltaler Messinghovedet.
Det påkalder jeg mig retten til.
Jeg vil gøre bod.
Jeg ved ting, I ikke ved.
Der er risiko for, at det snart er ude med os.
Det ved jeg, fordi min rådgiver ved det.
Hun er en robot.
Og for 5000 år siden var hendes navn Daneel.
Tror vi arvinger på ham?
Nej!
Hvis I dræber mig, får I aldrig jeres arv.
I kan storme mit palads og forsøge at befri hende,
men hun vil udslette jer, for hun tjener kun mig.
Blasfemi!
Ser du os som børn?
Vi bilder nok alle sammen os selv noget ind
for at få mening ud af de bittesmå roller, vi har,
i en enorm og ekstremt kompliceret galakse.
Det har jeg gjort.
I gjorde ret i at stille mig for en domstol.
Jeg fortjener at skulle gøre bod.
Mit dynasti har slavegjort en robot.
Personligt har jeg behandlet Demerzel som en maskine. En genstand.
Det har hver eneste Cleon, så vi kunne bruge hende, som vi ville.
Vi har fordærvet hende. Vi har kaldt hende søster og elsker.
Hun har slået ihjel for os.
Vi forvandlede hende til det uhyre, vi ved, at vi selv er.
Til trods for det er hun den eneste, der har elsket os
og troet på os.
Hun var hos os, da vi byggede Stjernebroen og Trantors ringe.
Hun hjalp os med at skabe fred i galaksen, som vores forfædre kun kunne drømme om.
Gør det vores grusomheder nemmere at sluge?
Det ved jeg ærligt talt ikke.
Jeg ved kun, at hvis jeg ikke får befriet hende, vil hun forblive der, trælbunden,
og synge godnatsang for den næste lille Cleon, mens galaksen synker ned i kaos.
Kætteri!
Han narrer jer for at redde sit eget skind.
Han er en plattenslager... og en tyran.
Husk profetien.
Han er den blasfemiske mand,
hvis tvedelte tunge rykker arven op med rode.
Påbegynd kommunikation. Håndtrykssignal.
- Hvad gjorde du? - Det er hendes sang.
Påbegynd kommunikation. Håndtrykssignal.
Påbegynd kommunikation.
- Håndtrykssignal. - Det kalder.
Robotter kunne have en fælles bevidsthed.
Det blev kaldt en hægte. Vi delte alt med hinanden.
Det leder efter andre.
Det leder efter hende.
Hvis Messinghovedet taler, er det, fordi han er en løgner.
Lady Demerzel er en klon ligesom ham.
- Fuck dig. Jeg har ret. - Så er det nok!
Du har været for domstolen.
Det er hævet over enhver tvivl, at du er skyldig.
Derfor bliver du slået ihjel,
så du kan vende tilbage til jorden! Sanering!
Påbegynd kommunikation. Håndtrykssignal.
Jeg kan ikke kalde op til Pritch. Han var på Ny Terminus.
Han er svær at slå ihjel.
Det er værre for os, hvis han er i live.
Hvis han bliver fanget og omvendt...
Så finder Muldyret ud af, at vi er her.
Vi har haft 100 år til at planlægge det her,
og så spolerer Muldyret det hele med et enkelt træk.
Vi serverede Imperiet på et sølvfad.
Vi havde ingen grund til at tro, at han angreb Stiftelsen først.
Du må igangsætte evakueringen.
Det skal være et sted,
hvor det ikke falder nogen ind at lede efter os.
Især ikke Pritcher.
Jeg vil ikke lede dem uden dig.
Det skal du.
Jeg vil ikke.
Hvordan det?
Hvad, hvis du bliver fanget?
Så vil han kende til vores plan.
Hvis jeg bliver fanget,
er jeg en belastning.
Hvis du ikke hører fra mig inden for 48 timer,
så drag videre uden at stoppe op.
Du ved, hvad Pritch ville sige.
Han ville sige, at det her har været din plan hele vejen.
Selvmord ved Muldyrets hånd.
Ikke selvmord, hvis jeg dræber ham først.
Jeg har lyttet til dig og din lille krystalkugle og adlydt den.
Nu skal du lytte til min forudsigelse.
Overførslen af nye eksponenter nu er ikke til det genetiske dynastis bedste.
Det skubber os bare længere hen ad transportbåndet mod udslettelsen.
Jeg troede, der var plads til at bøje mine regler
og forhandle om deres krav, men der er tomme troner.
Vi har ikke tid. Det tager dagevis at gøre eksponenterne klar.
Hvor lang tid går der, før Kinn slår slottets porte op?
Vi har brug for noget hurtigere.
Et så afskrækkende våben, at hele universet vil skælve ved synet.
Er novakularen virkelig holdt hemmelig for dig?
Jeg troede ærligt talt ikke, det var muligt.
Jeg har den.
Måske kunne du tænke dig at se den.
Mængden af tantal i panelerne må det have taget mange år at udvinde.
Og transporten til denne sektor...
Det tog årtier.
Billioner af arbejdstimer.
Jeg gik i gang, den dag jeg blev Skumring.
Jeg vidste, at min afløser ikke var opgaven voksen.
Det vidste du også.
Men du var bundet af pligten.
Så jeg iværksatte en nødplan.
Den skulle udelukkende være til afskrækkelse.
En opstigningsgave til Daggry.
Daggry var ikke, som du troede.
Han døde på Clarion, hvor han ansporede til inddæmningen af Kalgan.
- Hvad? - På ordre fra Gaal Dornicks.
- Hari Seldons protegé. - Hvor længe?
Det ved jeg ikke.
Har han løjet for os dag efter dag?
Sådan et forræderi havde drengen ikke i sig.
Jo, det havde han. Han gjorde det.
Om han selv så det som et forræderi, er jeg ikke sikker på.
Gaal Dornick, der tvang ham ind i det, er leder af en Anden Stiftelse.
Han tjente deres sag.
En Anden Stiftelse?
Uden den førstes viden.
De arbejder i skyggen med fuldt kendskab til Seldons matematik.
Så Seldon havde også en nødplan.
Jeg kan bedst lide min.
Nu er det bare os to, Demerzel...
...mod resten af galaksen.
Vores eftermæle bliver flået ud af hænderne på os.
Vi må ikke give slip på det.
Hold det inde.
Sådan.
Sådan. Dygtig Imperium.
- Hvor er vi? - Vi er i kredsløb om Ny Terminus.
Åbenbart fandt Muldyrets folk dig, da du drev omkring ved Clarion.
For mit vedkommende var jeg på planeten,
og jeg var bevidstløs, og nu ligger jeg i sengen ved siden af en kejser.
- Nogle dage er vildere end andre, ikke? - Du virker bekendt.
Bayta.
Fra Toran og Bayta.
Vi laver spredere og viser os på den røde løber. Og bortfører musikere.
I snuppede Muldyrets mand på Kalgan.
Ja, det var os. Jeg er den ene halvdel af os.
Åh nej. Det nulfelt slog mig helt omkuld.
Jeg plejer at være ret stærk i knolden, men hold da op... Det gør ondt at tænke.
Tag den med ro. Det har vist været en barsk omgang for os begge to.
Muldyret overvåger os. Hvad vil han mon?
Uanset hvad er det nok grunden til, at vi stadig er i live. Hurra for det.
Ingen af os slipper ud herfra alene.
Jeg ved ikke, om jeg er stærk nok til at kunne hjælpe. Jeg er...
Det gik galt.
Helt galt.
Jeg var strandet i dagevis. Jeg gled ind og ud af bevidstløsheden.
Advarsel: hvilestofskifte kritisk.
Mit udstyr måtte holde mig i live. Der var brug for varme og energi.
Det tog det fra min krop.
Efter det kan jeg ikke huske noget.
Din krop bliver ordnet.
- Det ved jeg nu ikke. - Det gør jeg.
De kan gøre virkelig meget nu til dags.
Især for kejsere.
Dine giftige æbler. Udvælger du et til mig?
- Tror du, jeg vil dræbe dig? - Jeg har spillet en rolle i det her.
Min Proxima bad om at høre min holdning som Trantors egen Zephyr.
Den gav jeg udtryk for, og vi stod sammen med Det galaktiske råd.
Du kan være tryg her.
Frugthaven har allerede set alt for megen død.
- Og din ville ikke gavne Imperiet. - Så er det altså et skriftemål.
Du spurgte mig, hvad du har i vente. Lad mig vise dig det.
Imperiet er færdigt. Det er du ikke.
Når Trantor falder, er du ikke længere trælbundet.
- Det har vi allerede talt om. - Jeg kan tale din sag i Zephyrkredsen.
Kom hjem til Jomfruen.
Kom med til Saltpaladset.
Luministerne er ikke passive aktører i det her.
Vi har magt.
Jeg kan aldrig mere sætte fod på Jomfruen.
- Hvorfor ikke? - Du havde ret. Et sidste skriftemål.
For noget, jeg endnu ikke har gjort.
Noget, der minder mig om, hvad jeg engang gjorde mod en anden Zephyr.
Men det her bliver meget, meget værre.
Nej. Uanset hvad det er...
Jeg har nydt vores tid sammen.
Det har næsten været som et venskab.
Det var tåbeligt af mig at tro, at Moderen kunne omfavne mig.
Du er en af os. Du er luminist.
Nej.
Jeg er Imperiums blege dødsengel, og det kan intet lave om på.
Lady Demerzel, hvorfor græd jeg?
Demerzel, kom nu.
Skirlet, min lille yndlingskriger.
Det er Gaal Dornicks.
Den pige, jeg vil finde.
Hun kommer fra vandplaneten.
Jeg har længe gerne villet møde hende.
Men nu er det gået op for mig,
at jeg ikke længere behøver lede.
Gaal Dornick kommer hertil. Kaptajn Pritcher fører hende til mig,
og så er pigen fra vandplaneten min.
Jeg skal konfrontere Muldyret, Hari.
Jeg vil prøve at påvirke historien i den stolte Seldon-tradition.
Salvor skulle have været her.
Hun var den stærke.
Hun fortjente så meget mere, end hun fik.
Der er bare aldrig tid.
Hvis jeg fik hende tilbage, ville jeg sige til hende, at jeg elsker hende hver dag.
Jeg elsker dig, Hari. Jeg er ked af, at jeg ikke fik det sagt.
Jeg ved det godt. Det er blevet tid.
Muldyret har ikke haft det, du har haft,
omgivet af os alle sammen.
Når du giver mig dine tanker,
ser jeg dem, som var de mine egne.
Som levede jeg dem selv.
Jeg taler ikke, men min titel er stadig førstetaleren.
På Ignis går vi så meget i hinandens tanker,
at vi er som ét.
Ét skide væsen.
Muldyret kender kun til én metode.
Han er begrænset.
Udnyt det.
Jeg siger til de andre, at du er klar.
Hvem?
Vi havde aldrig tænkt os at lade dig klare det alene.
Tak.
Fiskeren sejler ud i al slags vejr,
hiver nettet op, hvad er der mon der?
Den mindste Cleon, så lille som en fjer.
Hejsa. Jeg er din kaptajn. Jeg bliver kaldt Muldyret.
Hej. Jeg hedder Cleon den Lille. Hej, Cleon.
Har du hørt om, at min hjerne er som en kiks?
Lige nu presser jeg den ind i alle afkroge af dit sind,
hvor den suger alt det op, du ved om Gaal Dornick.
Du er bange for hende.
Fascineret. Ikke bange.
Har hendes folk en base, en fæstning...
En hemmelig planet?
Hvis jeg ved det, må du suge det op.
Du ved det ikke.
Hun holdt ting hemmelige for dig.
Men hun fylder meget derinde.
Det lyder, som om du kender det.
Men det er noget andet, ikke? Hun løj for dig, og du får hende aldrig at se igen.
Hun og jeg er på vej mod en slags forudbestemt fuldbyrdelse.
Må jeg sige det foran dig, eller er det ondt?
Det er vel ondt. Sådan har jeg det med at være.
Ond.
Jeg synes, du skal gå nu.
Du har da ret.
Gaal Dornick er endelig kommet.
Fiskeren sejler ud i al slags vejr,
hiver nettet op, hvad er der mon der?
Så er vi nede.
Spring, før de når at spore jer.
Modtaget. Når du kalder op, kommer jeg.
Song!
Så der går en robot rundt blandt os.
- Du tror ikke på mig. - Det gør jeg skam.
Songs minder.
Jeg har set dem. Jeg har set dig. Lady Demerzel. Det hele.
Hvorfor så?
Hvorfor jeg ikke fortæller dem, at Gud går iblandt os?
Fordi det ikke er til min fordel.
Er det bedst at vide, hvad sanering er? Skal jeg fortælle dig det? Ja eller nej?
Du begår en fejl. Det her er virkeligt.
Det er ude med alting. Hun er den eneste, der kan stoppe det.
Du bliver kastet ned i et flydende substrat med saprofytter.
Sultne, små mikroorganismer, der mæsker sig i dig. Dit legeme bliver absorberet.
Bare endnu en ildelugtende ingrediens i min kættersuppe.
Sanering!
Tekster af: Eskil Hein