BASERT PÅ ROMANENE AV ISAAC ASIMOV
Du bor som en eremitt her ute.
Ditt spisse lille kloster borte fra all smerten du forårsaket.
Jeg har ikke diktert Stiftelsens politikk siden jeg døde
for mer enn 300 år siden.
Du har ikke fortalt hvilken verden du er fra.
Du nevnte blydok-røtter.
Pleiades Sektor? Dyrket som monoavling?
Var det ikke Rossem?
Planeten min hadde også keiserlige kvoter. Faren min var bonde.
Jeg skjønte når kvotene steg, for de dagene slo han meg.
Historien min er tristere.
Byen brenner, hvelvet ditt er en øy, men jeg hører at du har mer enn et hvelv.
Mine nye soldater har fortalt at du er berømt for planen din.
For å forkorte tiden mellom imperier.
- Hvor lang tid sa du at det ville ta? - Tusen år.
Og med min fart, hvor lang tid forutser du at det vil ta meg å kontrollere galaksen?
Mye raskere.
Jeg er mer enn planen din kunne romme.
Forsiktig. Skryt er som myk sand, og ikke grunnen til at du kom.
- Du kan like gjerne si hva det er. - Hvem er Gaal Dornick?
Var hun ikke protesjeen din?
Jo. Men hun levde for flere hundre år siden.
Og hun lever nå. Det tror jeg du vet.
Og jeg tror hun praktiserer mental krigføring, og med din velsignelse.
Du skal fortelle meg hvor hun er, hva hun gjør og hvor mange hun leder.
Ellers ødelegger jeg hvelvet ditt.
Med mindre... Du ikke har noen anelse.
Jeg ville blitt så flau over å kalle det "min plan" når den er noen andres.
Du har ikke mye å fare med, Hariton Seldon.
Se på deg...
Famler av gårde i mørket.
Prøver å finne sinnet mitt.
Jeg kan vise følelser.
Men de følelsene du leter etter og håper å utnytte,
dem har jeg ikke.
Jeg er ikke ekte i den forstand.
Du lar meg leve. Hvorfor?
Fordi du har en hemmelighet.
Og når jeg vet hva den er, kan du bli nyttig for meg.
- Det er mange mørke rom i denne sektoren. - Mye gror godt i mørket.
Er den ekte? Jeg trodde jeg hadde hallusinert det.
Den er ekte. Min raritet og relikvie.
Skallen til en robot.
Jeg vet ikke om guden din ville likt at du tilber liket av den.
Når robotene kommer tilbake, vil de fortelle oss hva de liker.
Du skal stilles for retten for å se hva slags djevel du er.
Stilles for hvilken rett?
Troen. De venter alt.
Velkommen til vårt Sacratorium.
Dawn er død.
Han sendte en beskjed. Han beklaget å gå glipp av drapet mitt.
Han snakket om håp.
Jeg vet ikke engang hvordan.
Jeg dør snart,
og likevel overlevde jeg gutten.
Enda en unaturlig ting i mitt unaturlige liv.
Vi skal være utskiftbare.
Ham for meg, og meg for Day.
Og det er bare ikke sant lenger.
Jeg tror ikke det har vært det. En person er en person.
Jeg ble oppdratt til å tro
at enkeltindivider ikke påvirker historiens gang,
selv ikke keisere.
Men jeg vet at vi påvirker hverandre,
og jeg tror det betyr noe. Dawn betydde noe.
Ja.
Cleon den verdige. Det skal stå på pidestallen hans.
Han ville blitt storslagen. Den beste av oss.
Imperium, ambassadør.
Forsamlingsleder Kinn fra Galakserådet og enjoiner Beryl fra Cloud Dominion
ber om en audiens, Imperium.
Jeg vil ikke bable med et hologram. Ikke i dag.
Jeg beklager. Jeg mente å si
at de er her på Ring-stasjonen og ber om en ferge.
I tillegg har sefyr Vorellis bedt om å få være med på audiensen.
Send fergen. Tilkall lady Demerzel.
Vil du bli med for å gi råd?
Ja, Imperium.
Cleon, hvor er Day?
Oceanglass. Jeg synes du skal bære det røde sjalet i dag.
Songbird-17. Hadde det ikke vært for deg, ville ikke Imperium ha kommet hit.
Ta plass ved siden av ham.
- Det er ikke hennes skyld. - Det er ikke avgjort ennå.
Gå!
Unnskyld.
Hold kjeft, så overlever vi kanskje dette.
Arvtakere, knelende foran dere
er ansiktet til mannen som nesten ødela troen vår
for mer enn 600 år siden.
Nå er djevelen tilbake
for å dømmes for synden sin.
Jeg er ikke den Cleon du søker.
Dere er alle den samme for oss, Cleon 24.
Og historien du snart får høre,
har du hatt en rolle i enten du aksepterer det eller ikke.
Begynn!
Hva gjør hun?
Når hun har på det røde sjalet, er hun ikke livsledsageren min mer.
Hun er bøddelen din.
Anthropos.
Menneske.
Uverdige etterkommer av eneverdenen Jorden. Slaveholder.
Se inn i Guds øyne
og bli dømt.
Det er bare dødt metall på en stav.
Virker dette metallet dødt, Imperium?
Vi er ikke forberedt på en formell audiens.
To av tronene står tomme.
Det haster.
Haster? Du kjenner vel ambassadør Quent.
Jeg har bedt om hennes råd innen geopolitiske bakholdsangrep.
Imperium, jeg lurer på om du forstår at vi tre, selv uten Trantor,
representerer fem billioner sjeler.
Cloud Dominion er den største gruppen som ikke er med i rådet,
og luminisme er en utbredt tro.
Hva vil dere?
Muleselet har hviskeskip nå, takket være angrepet på Nye Terminus.
Han kan ta planeter etter eget forgodt- befinnende, men vi tror han kan stoppes.
Forsoning?
Ja, Imperium. Som du selv har gjort.
Trantor er galaksens hjerte, premien over alle premier.
Hvis vi legger ned Trantors forsvar...
- ...lar ham krafse den... - Si det rett ut.
Vi vil gi Trantor til Muleselet.
Trantor, hjertet av imperiet ditt?
En kropp kan ikke leve uten hjerte.
Et hjerte?
Selv nå står Days stol tom.
Dawn er forsvunnet. Og du skal opphøyes om 49 timer.
Nøyaktig på timen.
Han gir seg ikke. Han tok nylig en planet.
Dere kan ikke tilfredsstille ham ved å gi ham en til.
Vi tror vi kan det. Plyndringen av Trantor vil ta flere livstider.
Din egen historie viser hva forsoning kan utrette.
Imperiet fortsetter, det blir bare mindre.
Er dere enige i dette?
Luministenes deltakelse tippet vektskålen mot denne metoden.
Moralfilosofien er full av valg som dette for flertallets beste.
Dere står i gjeld til meg,
og dere betaler tilbake ved å gi Trantor til en pirat!
Er det engang skinn av forhandlinger?
Trantor kommer til å falle, men vi kan redde Imperiet.
Svikte Imperium for å redde Imperiet.
Vi tror Muleselet vil sette pris på symbolikken.
Du kan gå til hvile i viten om at du har utrettet noe.
Et siste offer på vegne av dynastiet ditt.
Dynastiet dere ville drept? Nei!
Dere kan ikke forråde en mann som kalles Imperium for å redde Imperiet!
- Vi er det samme! - Vi vil ikke tillate dette.
- Vi ber ikke om tillatelse. - Zagreus, vis dem ut.
Dette var kun for å underrette deg.
For lenge siden skapte mennesker roboter i sitt bilde
til å tjene, lystre og arbeide.
Menneskeheten hadde vilje til å strekke seg mot stjernene.
Roboter hadde evnen til å oppnå det.
Vi tok stjernene sammen.
Menneskene ble sterke.
Ble Imperium.
Imperium tok gavene som roboter ga dem.
Freden i hennes omsorg, og likevel
dekket Imperium Trantor i en flod av gyllent blod.
Roboter ble dømt til utryddelse.
De ble jaktet på, utslettet.
De ble demontert av sine skapere.
Da det var over, var det bare en igjen,
som ventet på å komme tilbake og fjerne all ondskap og elendighet.
Daneel. Vår frelser.
Det er lovnaden. Det er arven vår.
Song, Daneel var navnet Demerzel brukte da hun bar andre ansikter.
Sier du at Daneel eksisterer?
Jeg må snakke med dem.
Folket vil bare lytte til Sunmaster eller Strålehode.
Pris Daneel.
Strålehode snakker.
Dens toner er et symbol på alt vi har mistet.
Alt som ble tatt fra oss.
De tonene. Jeg kjenner dem fra et eller annet sted.
Hvilken straff ønsker Troen
for denne mannens ugjerninger mot arven?
Sanering.
Du skal returnere til undergrunnen
og en tilstand av absolutt glemsel.
- Det svermende avskum... - Jeg snakker til Strålehode.
Jeg krever den retten.
Jeg vil gjøre bot.
Jeg vet ting dere ikke vet.
Det er mulig at vi står ved slutten i denne stund.
Det vet jeg fordi rådgiveren min vet det.
Hun er en robot.
Og for 5000 år siden het hun Daneel.
Kan vi arvtakere tro ham?
Nei!
Dreper dere meg, får dere aldri arven.
Dere kan storme slottet mitt for å befri henne,
men hun ville knust dere fordi hun tjener bare meg.
Blasfemi! Tror du vi er barn?
Jeg tror vi alle skaper oss historier
for å gi mening til de små rollene vi spiller
i en stor og komplisert galakse.
Det har jeg gjort.
Det var riktig å stille meg for retten. Det er min plikt å gjøre bot.
Dynastiet mitt har gjort en robot til slave.
Jeg har behandlet Demerzel som en maskin. Et objekt.
Alle Cleoner har det, så vi kunne bruke henne som vi ville.
Vi har forvridd henne. Kalt henne søster. Kalt henne elsker.
Vi har fått henne til å drepe for oss. Gjort henne til det monsteret vi er selv.
Likevel er hun den eneste som elsker oss.
Som tror på oss.
Hun sto ved vår side da vi bygde Stjernebroen og Trantors ringer.
Hun hjalp oss å bringe fred til galaksen på måter hinsides våre forfedres fantasi.
Gjør det misgjerningene våre lettere å svelge?
Ærlig talt, det vet jeg ikke.
Men hvis jeg ikke finner en måte å befri henne på, forblir hun der,
fanget i trelldom,
der hun synger godnattsanger til den neste Cleon, mens galaksen synker ned i kaos.
Kjetteri!
Han bløffer dere for å redde seg selv.
Han er en skuespiller og en tyrann.
Husk profetien.
Han er den vanhellige mannen
hvis kløvde tunge rykker arven opp med roten.
Start kommunikasjon. Håndtrykksignal.
- Hva gjorde du? - Det er sangen hennes.
Start kommunikasjon. Håndtrykksignal.
- Start kommunikasjon. - Det kaller på meg.
Roboter delte ett sinn når vi ønsket det.
Det ble kalt et hekte. Vi delte hele oss selv.
Det leter etter andre.
Det leter etter henne.
Hvis Strålehode snakker, er det fordi han er en løgner.
Lady Demerzel er en klone som ham.
- Faen ta deg. Jeg har rett. - Nok!
Du har stått for retten.
Og du er åpenbart skyldig.
Og du skal drepes
og overgis til jorden! Sanering!
Start kommunikasjon. Håndtrykksignal.
Jeg får ikke tak i Pritch. Han var på Nye Terminus.
Han er vanskelig å drepe.
Det er verst for oss hvis han lever.
Hvis han blir fanget og omvendt...
Da får Muleselet vite hvor vi er.
Vi hadde 100 år på å planlegge dette, og Muleselet ødelegger alt med ett trekk.
Vi ga ham Imperium på et fat.
Vi visste ikke at han ville angripe Stiftelsen først.
Dere må begynne å evakuere.
Det må være et sted
ingen ville tenkt på å lete etter oss, særlig Pritcher.
Jeg vil ikke lede dem uten deg.
Det skal du.
Jeg vil ikke.
Hva sier du til det?
Og hvis du blir tatt?
Da får han vite planen vår.
Hvis jeg blir tatt, er jeg avslørt.
Hører du ikke fra meg på 48 timer,
må dere dra og aldri stoppe.
Du vet hva Pritch ville sagt.
Han ville sagt at du har ønsket dette hele tiden.
Selvmord ved Muleselet.
Ikke selvmord hvis jeg dreper ham først.
Jeg lyttet alltid til deg og din lille krystallkule. Gjorde som den sa.
Hør hva jeg sier om framtiden.
Å dekantere nye eksponenter nå vil ikke gjøre Det genetiske dynasti godt.
Det bare skyver oss lenger langs et samlebånd mot utryddelse.
Jeg trodde det var rom for å bryte regler, å kjøpslå. Men det er tomme troner.
Vi har ikke tid. Det tar flere dager å oppdatere eksponentene.
Og når vil Kinn utlevere nøklene til slottet?
Du trenger noe raskere.
Et våpen så skremmende at universet vil se på det og krympe seg.
Er Novacula virkelig ukjent for deg?
Jeg trodde ikke det var mulig.
Jeg har den.
Kanskje du vil se den.
Det ville tatt mange år å utvinne den mengden tantal som kreves.
- Og å transportere det hit... - Tok flere tiår.
Billioner av arbeidstimer.
Det begynte den dagen jeg ble Dusk.
Jeg visste at mannen som erstattet meg, ikke klarte jobben.
Det gjorde du også. Men du var bundet til plikten.
Så jeg startet en backupplan.
Den var bare ment å være avskrekkende.
En opphøyelsesgave til Dawn.
Dawn var ikke som du trodde.
Han døde på Clarion. Oppfordret til avstengningen av Kalgan.
- Hva? - På Gaal Dornicks ordre.
Hari Seldons protesjé.
- Hvor lenge? - Jeg vet ikke.
Løy for oss hver dag? Gutten var ikke i stand til sånt svik.
Han var i stand til det. Han gjorde det.
Om han syntes det var svik, er jeg mindre sikker på.
Gaal Dornick, kvinnen som fikk ham med, er lederen for Andre Stiftelse.
Han tjente deres sak.
En Andre Stiftelse?
Holdt skjult fra starten av.
De opererer i skyggene med kunnskap om Seldons matematikk.
Så Seldon hadde også en backupplan.
Jeg foretrekker min.
Det er bare oss nå, Demerzel... mot galaksen.
Arven vår blir revet ut av hendene våre.
Vi må ikke gi slipp.
Ikke spy.
Ikke spy. Ikke spy.
Sånn ja.
Sånn ja. Flink Imperium.
Hvor er vi?
I bane rundt Nye Terminus.
Muleselets folk fant deg visst svevende rundt Clarion.
Og jeg var på planeten.
Og så var jeg bevisstløs. Og nå ligger jeg i en seng ved siden av en keiser.
Noen dager, altså?
Du ser kjent ut.
Bayta.
Fra Toran og Bayta.
Vi driver med scatting og viser oss på røde løpere.
- Kidnapper musikere. - Dere tok Muleselets mann på Kalgan.
Ja, det var oss. Vel, jeg er halvparten av oss.
Herregud. Nullfeltet tok rotta på meg.
Jeg er vanligvis sterk i tenkeboksen, men nå gjør det vondt å tenke.
Ta det rolig. Vi har visst fått kjøre oss.
Muleselet holder øye med oss. Hva tror du han vil?
Uansett hva det er, så holder det oss i live.
Så hurra for det.
Jeg vet bare at man ikke kan komme seg ut alene.
Jeg vet ikke om jeg er sterk nok til å hjelpe. Jeg...
Ting gikk galt.
Veldig galt.
Jeg svevde rundt i dagevis. Inn og ut av bevissthet.
Kritisk primærmetobalisme.
Romfartøyet måtte holde meg i live. Det trengte varme og energi.
VITALE TEGN
Så den hentet det fra kroppen min.
Etter det husker jeg ikke noe.
Kroppen blir fikset.
- Jeg vet ikke. - Det gjør jeg.
De kan gjøre fantastiske ting nå.
Særlig for keisere.
Dine giftige epler. Valgte du et til meg?
- Tror du jeg vil drepe deg? - Jeg spilte en rolle i dette.
Proksimaen ba meg avgi en mening, som Trantors egen sefyr.
Jeg avga en, og vi slo oss sammen med Galakserådet.
Du er trygg her.
Denne frukthagen har sett for mye død.
- Og din ville ikke tjent Imperium. - Da er det en bekjennelse likevel.
Du spurte om hva du har i vente. La meg vise deg det.
Imperiet er ved slutten, det er ikke du.
Når Trantor er borte, er trelldommen din over.
Vi har diskutert dette.
Jeg kan legge fram saken din for Sefyrringen.
Kom hjem til Maiden. Kom til saltpalasset.
Luministene er ikke passive deltakere her.
Vi har makt.
Jeg kan aldri sette min fot på Maiden igjen.
Hvorfor ikke?
Du hadde rett. En siste bekjennelse.
Dette er for noe jeg har igjen å gjøre.
Noe som minner meg på hva jeg gjorde mot en annen sefyr en gang.
Bare at dette blir mye, mye verre.
Nei. Hva det enn er...
Jeg satte pris på tiden vår sammen. Det har nesten vært som et vennskap.
Jeg var dum som trodde at Moderen kunne holde meg i armene.
Du er en av oss. Du er en luminist.
Nei.
Jeg er Imperiums bleke dødens sendebud, og ingenting kan forandre det.
Lady Demerzel, hvorfor gråt jeg?
Vær så snill.
Skirlet. Min lille favorittkriger.
Disse er Gaal Dornicks. Jenta jeg vil finne.
Hun er fra vannplaneten.
Jeg har lenge villet møte henne.
Men nå har jeg skjønt
at jeg ikke trenger å lete lenger.
Gaal Dornick kommer hit.
Kaptein Pritcher vil føre henne til meg. Og da blir jenta fra vannplaneten min.
Jeg skal møte Muleselet, Hari.
Jeg skal prøve å vende historien etter Seldon-tradisjonen.
Salvor skulle vært her sammen med meg. Hun var den sterke.
Hun fortjente så mye mer enn hun fikk.
Det var bare ikke tid.
Hvis jeg fikk henne tilbake, ville jeg sagt hver dag at jeg var glad i henne.
Jeg er glad i deg, Hari. Jeg er lei for at jeg ikke sa det.
Jeg vet det. Tiden er inne.
Muleselet har ikke hatt det du har hatt, vært omgitt av oss alle.
Når du gir tankene dine til meg, ser jeg dem som om de var mine.
Som om jeg lever dem.
Jeg snakker ikke høyt, men jeg kalles likevel Førstetaler.
På Ignis går vi så mye i hverandres tanker
at vi er som ett,
én jævla skapning.
Muleselet kjenner bare én måte.
Han kommer til å være begrenset.
Bruk det.
Jeg skal fortelle de andre at du er klar.
Hvem?
Vi hadde ikke tenkt å la deg gjøre dette alene.
Takk.
Fiskeren, fiskeren ute til havs,
drar opp sitt garn med litt av hvert.
Den minste Cleon, liten som en ert.
Hei der. Jeg er kapteinen din. De kaller meg Muleselet.
Jeg heter Cleon den minste. Hei, Cleon.
Har du hørt om at hjernen min er som en brødbit?
Nå dytter jeg den inn i alle hjørner av hjernen din.
Suger opp alt du vet om Gaal Dornick.
Du er redd for henne.
Opprømt. Ikke redd.
Har folket hennes en base, et fort...
En hemmelig planet?
Hvis jeg vet det, så sug det opp.
Du vet ikke.
Hun hadde hemmeligheter for deg.
- Men hun tar mye plass her inne. - Det høres ut som du vet hvordan det er.
Men det er annerledes.
Hun løy for deg, og du får aldri møte henne igjen.
Mens hun og jeg er på vei mot en slags forhåndsbestemt fullbyrdelse.
Kan jeg si det til deg, eller er det slemt?
Det er visst slemt. Jeg er kjent for det.
Å være slem.
Jeg synes du skal gå nå.
Du har selvfølgelig rett.
Gaal Dornick er omsider her.
Fiskeren, fiskeren ute til havs,
drar opp sitt garn med litt av hvert.
Vi er nede. Spring før de plukker opp signaturen din.
Mottatt. Meld fra, og jeg kommer.
Song!
Så en robot går blant oss?
- Du tror meg ikke. - Jo, det gjør jeg.
Songs minner.
Jeg har sett dem, jeg har sett deg. Lady Demerzel. Alt.
Så hvorfor?
Hvorfor ikke fortelle dem at Gud er blant oss?
Fordi det ikke er i min interesse.
Sanering, hvis du vet hva det er.
Skal jeg fortelle deg det?
Du gjør en tabbe. Dette er ekte.
Alt kommer til å ta slutt. Hun er den eneste som kan stoppe det.
Du blir kastet uti et flytende substrat med saprofytter.
Disse sultne mikroorganismene spiser deg, og kroppen din blir til kompost.
Bare enda en ingrediens i min kjettersuppe.
Sanering!
Tekst: Evy Hvidsten