BASERAD PÅ ROMANERNA AV ISAAC ASIMOV
Du lever som en eremit här ute.
Ditt spetsiga lilla kloster förflyttat från all smärta du orsakat.
Jag har inte dikterat Stiftelsens politik sen jag dog
för över 300 år sen.
Du nämnde aldrig namnet på din hemvärld.
Du nämnde rötter i Blydok.
Pleiades-sektorn, va?
Kontinuerlig grödbeskärning?
Rossem, eller hur?
Även min planet hade imperiekvoter.
Min far var bonde.
Jag visste jämt när kvoterna höjdes, för de dagarna slog han mig.
Min historia är nog sorgligare.
Staden brinner, ditt Valv är en ö,
men du lär ha fler än ett Valv.
Mina nya soldater säger att du är berömd för din plan.
För att förkorta tiden mellan effektiva Imperier.
Hur lång tid tar det, sa du?
Tusen år.
Och i min nuvarande takt,
hur lång tid tar det mig att kontrollera galaxen?
Mycket fortare.
Jag spräcker din plan med råge.
Försiktigt, skadeglädje nyttar föga, och är inte skälet att du kom.
Lika bra att säga vad det är.
Vem är Gaal Dornick?
Din skyddsling, eller hur?
Ja, men hon levde för flera hundra år sen.
Hon lever nu. Det tror jag att du vet.
Jag tror att hon har börjat utöva mental krigföring, med din välsignelse.
Berätta var hon är,
vad hon gör, hur många hon leder,
annars förstör jag ditt Valv.
Såvida inte... Du har ingen jävla aning, eller hur?
Jag skulle skämmas att kalla den "min plan", när den är nån annans.
Det är visst inte mycket med dig, Hariton Seldon?
Se på dig.
Du famlar i mörkret.
Du försöker läsa mina tankar.
Jag kan visa känslor,
men de känslor du söker efter och hoppas exploatera,
har jag inte.
Jag är inte verklig i den bemärkelsen.
Du låter mig leva. Varför?
För att du har en hemlighet,
och när jag får veta vad den är, kan du vara till nytta för mig.
Det finns många mörka rum i den här sektorn.
Många saker växer bra i mörkret.
Är den verklig? Jag trodde att jag kanske hallucinerade.
Nog är den verklig allt. Min raritet och relik.
En robotskalle.
Din gud kanske inte uppskattar att du tillber dess lik.
När robotarna återvänder säger de själva vad de uppskattar.
Ni ska nu prövas för att se vilket slags djävul ni är.
Prövas? Av vilka?
Av Tron. De väntar redan.
Välkommen till vårt Sacratorium.
Gryning är död.
Han sände mig en lapp,
en ursäkt för att han missade mitt mord.
Han talade om hopp.
Jag förstår inte ens hur.
Jag ska dö mycket snart,
men ändå överlevde jag pojken.
Ännu en onaturlig sak i mitt onaturliga liv.
Vi förväntas vara utbytbara.
Han mot mig och jag mot Dag.
Men nu stämmer det inte längre.
Det gjorde nog aldrig det.
En person är en person.
Jag uppfostrades att tro
att enskilda människor inte påverkar historiens gång,
inte ens kejsare,
men jag vet att vi påverkar varandra,
och jag tror att det spelar roll.
Gryning spelade roll.
Ja.
Cleon den Värdige. Så blir inskriptionen på hans sockel.
Han hade blivit magnifik. Den bäste av oss.
Kejsare, ambassadör.
Ordförande Kinn från Galaktiska rådet och anvisare Beryl från Molndominionen
ber om företräde hos er, kejsare.
Jag vägrar prata med ett hologram. Inte idag.
Förlåt. Vad jag menade var...
...att de är här, på Ring-stationen, och anhåller om en rymdfärja.
Även Zephyr Vorellis har bett om att få närvara.
Skicka rymdfärjan. Anropa dam Demerzel.
Blir du med, för ditt råd?
Ja, kejsare.
Cleon, var är Dag?
Oceanglass, du borde bära rött gehäng idag.
Songbird-17, det var på grund av dig som kejsaren kom hit.
Ta din plats bredvid honom.
Det är inte hennes fel.
Det ska avgöras nu.
Gå!
Jag är ledsen.
Håll tyst, så kanske vi överlever det här.
Arvtagare, inför er knäböjer
den man som nästan raserade vår tro
för mer än 600 år sen.
Nu har djävulen återvänt
för att få domen för sin grova synd.
Jag är inte den Cleon ni söker.
Ni är alla densamme för oss, Cleon XXIV.
Och historien ni ska få höra
är en som ni hade del i, vare sig ni accepterar det eller ej.
Börja!
Vad gör hon?
När hon bär det röda gehänget är hon inte längre min livspartner,
utan er skarprättare.
Antropos.
Människa.
Ovärdig avkomma av den enda världen Jorden. Förslavare.
Blicka in i ögonen på gud
och bli dömd.
Det är bara död metall på en pinne.
Verkar denna metall död, kejsare?
Vi är inte förberedda på en formell audiens.
Två av våra troner är tomma.
Det är brådskande.
Brådskande? I så fall tror jag att ni känner ambassadör Quent.
Jag har tagit hennes råd i frågor om geopolitiskt försåt.
Kejsare, jag undrar om ni inser att vi tre tillsammans,
även undantaget Trantor,
representerar fem triljoner själar.
Molndominionen är den största kontingenten som ännu inte tillhör Rådet,
och Luminism är en tro med många anhängare.
Vad vill du?
Mulan har visk-skepp nu, efter plundringen av Nya Terminus.
Han verkar kunna erövra planeter ohindrat, men kan nog fås till förhandlingsbordet.
Förlikning?
Ja, kejsare. Vi har lärt av er.
Trantor är galaxens hjärta,
krigsbytet över alla krigsbyten.
Om vi skjuter ner Trantors försvar...
- ...låter honom ta... - Tala klartext.
Vi vill ge Trantor till Mulan.
Trantor? Ert imperiums hjärta?
En kropp kan inte leva utan ett hjärta.
Ett hjärta?
Dags tron är tom just nu.
Ingen vet var Gryning finns. Och ni själv ska uppstiga om 49 timmar.
Ni vet själva timmen.
Han lär inte sluta. Han erövrade just en planet.
Ni kan inte blidka honom genom att ge honom en till.
Vi tror oss kunna det. Att plundra Trantor tar flera livstider.
Er egen historia visar att förlikning fungerar.
Imperiet finns kvar, bara i mindre skala.
Håller ni med om detta?
Luministernas åsikter övertygade oss om att använda denna taktik.
I moralfilosofin finns många likadana val för de mångas bästa.
Ni står alla i skuld till mig,
och ni ska betala er skuld innan ni ger Trantor till en jävla pirat!
Har man ens låtsats förhandla?
Trantor kommer att falla,
men vi kan rädda Imperiet.
Offra Imperiet för att rädda Imperiet.
Vi tror att Mulan kommer att uppskatta det symboliska värdet.
Ni kan gå till er vila i vetskapen att ni har uträttat något,
en slutlig uppoffring å er dynastis vägnar.
Den dynasti ni tar död på? Nej!
Ni kan inte offra den som kallas kejsare för att rädda Imperiet!
Vi är ett och samma!
Vi tillåter inte detta.
Vi ber inte om er tillåtelse.
Zagreus, visa ut dem.
Vi bara underrättar er.
I det förgångna,
skapade människor robotar i sin egen avbild
för att tjäna, lyda, arbeta.
Mänskligheten hade viljan att nå ut till stjärnorna.
Robotarna hade förmågan att utföra det.
Tillsammans gjorde vi anspråk på stjärnorna.
Människorna blev starka.
De blev Imperiet.
Imperiet tog gåvorna som robotarna gav dem.
Freden de åtnjöt genom robotarnas försorg, och ändå
täckte Imperiet Trantor med en flod av gyllene blod.
Robotarna dömdes till utrotning.
De jagades, utplånades.
De avvecklades av sina skapare.
Efteråt återstod bara en, som ännu finns kvar,
som väntar på att återvända och göra slut på all grymhet och elände.
Daneel. Vår räddare.
Det är löftet. Det är vårt arv.
Song, Daneel var namnet Demerzel använde när hon bar andra ansikten.
Daneel? Menar du att hon existerar?
Jag måste tala med dem.
Folket lyssnar bara på Sunmaster eller Mässingshuvudet.
Lovad vare Daneel.
Mässingshuvudet talar.
Dess toner symboliserar allt vi har mist.
Allt som togs från oss.
De där tonerna. Jag känner igen dem från nånstans.
Vilket straff kräver Tron
för denne mans brott mot Arvet?
Remedium.
Ni ska återvända till alven
och ett tillstånd av total obemärkthet.
- Det svärmande slöddret... - Jag vänder mig till Mässingshuvudet.
Jag gör anspråk på den rätten.
Jag vill göra bot.
Jag vet saker som ni inte vet.
Kanske närmar vi oss vårt slut just nu.
Jag vet detta eftersom min rådgivare vet.
Hon är en robot.
Och för 5 000 år sen var hennes namn Daneel.
Tror vi Arvtagare honom?
Nej!
Om ni dödar mig får ni aldrig ert arv.
Ni kan storma mitt palats och försöka befria henne,
men hon skulle tillintetgöra er, för hon tjänar bara mig.
Hädelse!
Tror ni att vi är barnungar?
Vi försöker alla berätta historier för oss själva,
för att begripliggöra de små roller vi alla spelar
i en vidsträckt och mycket komplicerad galax.
Jag har gjort det.
Ni gör rätt som ställer mig inför rätta.
Det kommer an på mig att göra bot.
Min dynasti har förslavat en robot.
Själv har jag behandlat Demerzel som en maskin. Ett föremål.
Det har varje Cleon, så att vi kunde använda henne som vi önskade.
Vi har förvridit henne. Kallat henne syster. Eller älskare.
Vi har låtit henne döda för vår skull.
Gjort henne till det monster vi vet att vi själva är.
Och trots det är hon den enda som nånsin älskat oss.
Som trott på oss.
Hon var vid vår sida när vi byggde Stjärnbryggan och Trantors ringar.
Hon hjälpte oss att ge galaxen fred, på sätt som våra förfäder inte kunnat tro.
Gör detta våra vidrigheter lättare att svälja?
Ärligt talat vet jag inte.
Jag vet bara att om jag inte finner ett sätt att befria henne, är hon kvar där,
fångad i sin tjänsteställning,
sjungande vaggvisor för nästa lilla Cleon, medan galaxen störtar i kaos.
Irrlära!
Han vilseleder er för att rädda sig själv!
Han är en skådespelare... och en tyrann.
Minns profetian.
Han är den profane mannen
vars kluvna tunga rycker upp Arvet med rötterna.
Initiera kommunikation. Handskakningssignal.
- Vad gjorde du? - Det är hennes sång.
Initiera kommunikation. Handskakningssignal.
Initiera kommunikation.
- Handskakningssignal. - Det ropar ut.
Robotar delade hjärna när vi ville.
Det kallades en omfamning. Vi delade allt i oss själva.
Det söker efter fler.
Det söker efter henne.
Om Mässingshuvudet talar, är det för att han ljuger.
Dam Demerzel är en klon liksom han!
- Fan ta dig, jag har rätt! - Det räcker!
Du har stått inför rätta.
Och du är uppenbart skyldig.
Därför ska du dödas
och återföras till jorden! Remedium!
Initiera kommunikation. Handskakningssignal.
Pritch svarar inte på anrop. Han var på Nya Terminus.
Han är svår att döda.
Det är värre för oss om han lever.
Om han fångas in och omvänds...
Då vet Mulan att vi är här.
Vi planerade detta i hundra år,
och Mulan förstör alltihop med ett enda drag.
Vi serverade Imperiet på silverfat.
Vi trodde inte att han skulle attackera Stiftelsen först.
Ni måste börja evakuera.
Det måste bli till en plats
där ingen skulle leta efter oss.
Särskilt inte Pritcher.
Jag vägrar leda dem utan dig.
Du ska.
Jag vill inte.
Varför då?
Och om du blir tillfångatagen?
Då får han veta vår plan.
Om jag tillfångatas
är jag en säkerhetsrisk.
Om du inte hör av mig inom 48 timmar,
fortsätt framåt och stanna inte.
Du vet vad Pritch skulle säga.
Han skulle säga att du ville detta hela tiden:
självmord genom Mulan.
Det är inte självmord om jag dödar honom först.
Under alla år lyssnade jag på dig och din kristallkula
och gjorde som den sa.
Nu ska jag beskriva framtiden.
Att dekantera nya exponenter nu är inte för den genetiska dynastins bästa.
Det för oss bara ännu längre fram på ett transportband mot utrotning.
Jag trodde att det fanns utrymme mellan mina regler
att köpslå med deras imperativ. Men troner står tomma.
Vi har inte tid. Det tar flera dagar att få exponenterna i ordning.
Hur länge dröjer det innan Kinn lämnar över slottets nycklar?
Du behöver nåt snabbare.
Ett vapen så skrämmande att universum ser på det och ryggar tillbaka.
Är Novacula verkligen okänt för dig?
Jag trodde inte att det var möjligt.
Jag har det.
Du kanske vill se det.
Mängden tantalum som krävs för dessa paneler skulle ta åratal att bryta.
Och att transportera det till denna sektor...
Tog flera årtionden.
Triljoner mantimmar.
Jag påbörjade det samma dag som jag blev Skymning.
Jag visste att min ersättare inte kunde klara jobbet.
Det visste du också.
Men du var bunden av dina plikter.
Så jag skapade en reservplan.
Den var endast avsedd som avskräckning.
En uppstigningsgåva till Gryning.
Gryning var inte den du trodde.
Han dog på Clarion då han krävde belägring av Kalgan.
- Vad? - På order från Gaal Dornick.
Hari Seldons skyddsling.
Hur länge?
Jag vet inte.
Ljög han för oss varje dag?
Pojken var inte kapabel till ett sådant förräderi.
Han var kapabel. Han gjorde det.
Om han ansåg det vara förräderi är jag mer osäker på.
Gaal Dornick, kvinnan som förledde honom, är ledare för en Andra Stiftelse.
Han gick deras ärenden.
En Andra Stiftelse?
Den hemlighölls ända från början.
De opererar i skuggorna med full kunskap om Seldons matematik.
Så även Seldon hade en reservplan.
Jag föredrar min.
Det är bara vi nu, Demerzel...
...mot galaxen.
Vårt arv slits ur våra händer.
Vi får inte låta det ske.
Håll det inne.
Sådär ja.
Sådär ja. Duktig kejsare.
Var är vi?
I omloppsbana runt Nya Terminus.
Mulans folk fann dig tydligen svävande runt Clarion.
För min del var jag på planeten,
sen var jag medvetslös, och nu ligger jag omstoppad i en säng bredvid en kejsare.
En del dagar, va?
Du verkar bekant.
Bayta.
Från Toran och Bayta.
Vi gör upptåg, framträder på röda mattan.
Kidnappar musiker.
Det var ni som tog Mulans man på Kalgan.
Ja, det var vi.
Alltså, jag är hälften av oss.
Jösses. Det där nollfältet knäckte mig.
Jag brukar vara stark i hjärnboxen, men jösses... det gör ont att tänka.
Ta det lugnt. Vi har visst båda gått igenom det.
Mulan har ögonen på oss. Vad tror du att han vill?
Oavsett vad, är det nog det som håller oss vid liv.
Så hurra för det.
Jag vet bara att man inte kan ta sig ut härifrån ensam.
Jag vet inte om jag är stark nog att hjälpa. Jag...
Det gick på tok.
Allvarligt på tok.
Jag drev omkring i flera dygn. Ibland vid medvetande, ibland inte.
Varning, kritisk nivå av basalmetabolik.
Min rymddräkt måste hålla mig vid liv.
Den behövde värme och energi.
LIVSFUNKTIONER
Som den tog ur min kropp.
Efter det minns jag inget.
Din kropp ska bli fixad.
- Jag vet inte. - Men jag vet.
De gör fantastiska saker nuförtiden.
Särskilt för kejsare.
Dina förgiftade äpplen. Väljer du ut ett åt mig?
Tror du att jag vill döda dig?
Jag hade en roll i detta.
Proximan bad mig om en åsikt som Trantors egen Zephyr.
Vilket jag gav, och vi förenades med Galaktiska rådet.
Du är trygg här.
Denna fruktträdgård har sett för mycket död.
Din död skulle inte tjäna Imperiet.
Tja, då är det en bikt trots allt.
Demerzel, du frågade vad som kommer härnäst för dig, låt mig visa.
Imperiet har nått sitt slut, inte du.
När Trantor går under är din slavtjänst slut.
Vi har redan pratat om detta.
Jag kan försvara din sak inför Zephyrs ring.
Kom hem till Jungfrun.
Kom hem till Saltpalatset.
Luministerna är inte passiva aktörer i detta.
Vi har makt.
Jag kan aldrig sätta min fot på Jungfrun igen.
Varför inte?
Du hade rätt. En sista bikt.
För något jag ännu inte har gjort.
Nåt som påminner mig om vad jag en gång gjorde mot en annan Zephyr.
Fast det här blir mycket, mycket värre.
Nej. Vad det än är...
Det var trevligt att vara tillsammans.
Det var nästan som en vänskap.
Det var dumt att tro att Modern kunde hålla mig i sin famn.
Du är en av oss. Du är en luminist.
Nej.
Jag är Imperiets bleka lieman, och det kan inget ändra på.
Dam Demerzel, varför grät jag?
Snälla Demerzel.
Skirlet. Min lilla favoritkrigare.
De här tillhör Gaal Dornick.
Flickan jag vill finna.
Hon kommer från vattenplaneten.
Jag har länge velat träffa henne.
Men nu inser jag
att jag inte behöver söka längre.
Gaal Dornick lär komma hit.
Kapten Pritcher för henne till mig,
och sen är flickan från vattenplaneten min.
Jag tänker konfrontera Mulan, Hari.
Jag ska försöka vrida historien i gammal fin Seldon-stil.
Salvor skulle ha varit här med mig.
Hon var den starka.
Hon förtjänade mycket mer än hon fick.
Tiden räcker aldrig till.
Om jag fick henne tillbaka skulle jag varje dag säga att jag älskar henne.
Jag älskar dig, Hari. Jag är ledsen att jag inte sa det.
Jag vet. Det är dags.
Mulan har inte haft vad du har haft,
omgiven av oss alla.
När du ger dina tankar till mig,
ser jag dem som om de var mina,
som om jag upplevde dem.
Jag talar inte ut, men ändå kallas jag Förste talman.
På Ignis vandrar vi i varandras tankar så mycket...
...att vi är som en enda...
...en enda jävla varelse.
Mulan känner bara till ett sätt.
Han är begränsad.
Använd det.
Jag säger till de andra att du är redo.
Vilka då?
Vi tänkte aldrig låta dig göra det här ensam.
Tack.
Fiskaren, han jobbar på,
drar upp nätet, vad ska han få?
En Cleon så liten som så.
Hejsan. Jag är din kapten. Jag kallas Mulan.
Hej, jag är lilla Cleon. Hej, Cleon.
Har du hört att min hjärna är som en svamp?
Just nu trycker jag in den i din hjärnas alla skrymslen
och suger upp allt du vet om Gaal Dornick.
Du är rädd för henne.
Upphetsad. Inte rädd.
Har hennes folk en bas, en fästning...
En hemlig planet?
Om jag vet, så sug upp det.
Du vet det inte.
Hon hemlighöll saker för dig.
Men hon tar upp stort utrymme där inne.
Du verkar tala av egen erfarenhet.
Men det är annorlunda, va?
Hon ljög ju för dig, och du får aldrig träffa henne igen.
Medan hon och jag är på väg mot en förutbestämd fullbordan av nåt slag.
Kan jag säga det inför dig, eller är det grymt?
Det är nog grymt. Jag har varit det ibland.
Grym, alltså.
Du borde gå nu.
Du har förstås rätt.
Gaal Dornick är äntligen här.
Fiskaren, han jobbar på,
drar upp nätet, vad ska han få?
Vi har landat.
Ta språnget innan de fångar upp din signatur.
Uppfattat. Jag kommer när du ropar.
Song!
Så, en robot vandrar mitt bland oss?
Du tror mig inte.
Jo, det gör jag.
Songs minnen.
Jag har sett dem. Jag har sett er. Dam Demerzel. Allt.
Så varför?
Varför inte säga att gud vandrar bland oss?
För det ligger inte i mitt intresse.
Så remedium, på gott eller ont, om ni vet vad det är.
Ska jag berätta? Ja? Nej?
Du begår ett misstag. Det här är verkligt.
Allt går mot sitt slut. Bara hon kan stoppa det.
Ni blir nedsänkt i flytande substrat, med saprofager.
Dessa hungriga små mikroorganismer livnär sig på er
och er kropp blir till kompost, absorberad.
Bara ännu en stinkande ingrediens i min kätterska soppa.
Remedium!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson