BASERET PÅ ISAAC ASIMOVS ROMANER
Halvdelen efter ham, resten efter hende.
Vi opdagede jer, så snart I sprang ind.
Det var også meningen.
Hej, vogter.
Sov.
Velkommen tilbage.
Du aner ikke, hvad du...
Det her var min datters.
Salvor Hardin. Hun er ret berømt.
Du har nok hørt om hende. Hun havde dit job for længe siden.
Krone.
Hun brugte den til forhør.
Den viste, hvem der løj. Men hvis du er under Muldyrets påvirkning,
ved du ikke længere, hvad der er sandt, vel?
Kan du så overhovedet lyve?
Kat.
Jeg beskytter Ny Terminus, som jeg altid har gjort.
Han er ikke, som du tror.
Gør det ondt? Det, han har gjort ved dig?
Jeg har aldrig følt større kærlighed.
Så er det afgjort.
- Hvor er han? - Nej.
Hvor mange har han omvendt på Ny Terminus?
Nok.
- Er kaptajn Pritcher omvendt? - Det ved jeg ikke.
Lev i spændingen.
Du kan bare smadre mig.
Du vil jo gerne.
Det er ikke nødvendigt.
Fallon Greer.
Født under høsten. Dygtig soldat.
Du er bange for broer.
Hvad laver du?
Jeg lærer dig.
Hvor er Muldyret? Hvad er hans næste træk?
Det siger jeg ikke.
Det er fint.
Jeg kan ikke sige det.
Det gør ondt.
Hvad er der galt?
Det gør ondt.
Jeg har aldrig følt større kærlighed.
Jeg har aldrig følt...
Jeg har aldrig følt større kærlighed.
- Vi er ikke alene. - Du bør ikke afstemme her.
Gaal.
Nej.
Vi må sikre os, at du ikke er omvendt.
Det har du ret i. Du skal være sikker.
I skal komme med mig lige nu.
Du har altid håbet, at Kernen var stabil, ikke?
Du troede nok ikke, at den var et blottet lårben.
Det er en stor rumstation, og alligevel tilbringer du al din tid sammen med mig.
Sagde du ikke, Gaal Dornick var her?
- Skal du ikke tage dig af hende? - Jeg gætter på, at hun finder mig,
For resten... Mens du svævede rundt som...
...rumaffald... anmodede dit galaktiske råd om at tale med mig.
Måske prøver de at redde dig.
Nej.
Jeg laver bare sjov.
De forærer mig Trantor.
Jeg antog, at du nok gerne ville se, hvad du snart mister. Ud over dine ben.
Er hun endnu ikke kommet? Lady Demerzel?
Hvad er der galt?
Jeg så hende tidligere, og det føles, som om noget er...
Jeg er her.
Begynd bare.
Der er blevet truffet en beslutning.
Selv den sidste fra Stiftelsen er her for at bevidne den,
men vores Cleon er fraværende.
Hvor er Imperium?
Jeg er Imperium.
Muldyret bliver ikke glad for at pakke vores gave op og finde en rådgiver.
Vi giver ikke nogen gave til Muldyret.
Vi er enige om at overlade Trantor til ham.
Jeg er ikke enig. Sådan kan man ikke håndtere Imperium.
- Man må ikke trænge dem op i en krog. - Du er uvedkommende.
Du er her på vores nåde. En repræsentant for en omstyrtet...
Jeg kender Imperium.
Man skal ikke presse dem til noget.
Tak, ambassadør. Din indsigelse er noteret.
Og svar så. Hvor er den gamle mand?
Hellere gammel end en ussel, forræderisk tyksak.
Demerzel, hent venligst vores gæst.
Åbn kommunikation.
Nå, Muldyr...
Disse to upålidelige politikere og det religiøse pigebarn
vil give dig et forræderisk tilbud.
Trantor og en regerende kejser, der nærmer sig sin udløbsdato,
mod forsikring om, at kampene stopper.
Interessant. Lad mig høre mere.
Han er interesseret. Se, hvad du har opnået, ordstyrer.
Hvad er De ude på, Imperium?
Jeg får bare bekræftet, hvem der bærer ansvaret for det, der følger.
Ja.
Jeg accepterer Trantor og vel også dig til enhver tid. En gratis gave med i købet.
Beklager. Jeg har lige tjekket, og det tilbud er udløbet.
Trantor bliver, hvor den hører til.
Hos mig.
Jeg kan tage Trantor, lige så hurtigt som jeg tog Kalgan og Stiftelsen.
Kan du det?
I mine sidste timer vil jeg ikke bøje mig for en tronraner,
der er opkaldt efter et husdyr.
Det her er min novakular.
Det er en bombe. Den får sin kraft fra et sort hul.
- Skumring, lad være. - Vi vidste intet om det her.
Jeg havde gemt den som en gave til broder Daggry,
men nu bliver det i stedet en gave til jer tre.
Ordstyrer Kinn...
...Det galaktiske råd må gerne starte.
Orden, alle sammen. Vær venlig at holde orden.
Indtil vi får svar fra Trantor, må vi bevare roen.
Dominion-skyen.
Alle de kære små miniplaneter.
Nu er det jeres tur.
Nej.
Folkedrab.
Og du ser bare til.
Også dig, Zephyr. Jeg har altid ment, at det at kalde en planet for Jomfruen
bare var at bede om, at den blev defloreret.
Muldyr, lyt til advarslen.
Prøv ikke at tage røven på Imperiet.
Jeres hjem er væk.
Imperium er barmhjertig.
Jeg tilbyder jer ly her på Trantor.
Jeg tror, I vil få det yderst behageligt her.
Og det var blot til orientering.
Jeg har aldrig set min bror sådan før.
Det vil ikke overraske mig, hvis han retter bomben mod os nu.
Nej.
Din bror har en stor kæp, men den er ikke lang.
Kunne han ramme os, havde han gjort det.
Når der stadig er kampe, har han ikke omvendt alle.
De startede med alle lederne.
Han skal vist være tæt på dem, han påvirker.
Hvad han end gør, sker det et sted i sindet, jeg ikke har kunnet nå.
Det var som at prøve at pille en kugle ud af nogen.
Jeg troede, jeg var for hårdhændet og ramte en blodåre, men... det var ikke mig.
Det var vogteren, der gjorde det mod sig selv.
Hendes hjerne ville ikke tilbage til sin gamle tilstand. Det var...
Kærlighed. Det er sådan, han gør det.
Alle, der omvendes, siger, at det er kærlighed.
Denne vej.
Hvor mange døde?
Med de skibe, der styrtede ned... En kvart million.
Ikke så pænt, som da han tog Kalgan.
Vi har fået skabt nogle sikre steder, hvor vi kan undgå patruljerne.
- Læg den. - Er de tjekket?
Ja.
Smid pistolen.
Leyda og Zera.
Og det er Gaal Dornick.
- Den Gaal Dornick? - Du lyder, som om hun er en berømthed.
Det er hun også. I modsætning til visse andre.
Hun hjalp Seldon med at grundlægge Stiftelsen.
Ifølge historien var du en af de sammensvorne, der dræbte Seldon.
Skulle det være et plus?
De af os, der studerer historien, kender sandheden.
Du gjorde det ikke, vel?
Jeg får brug for lidt tillid.
En masse tillid.
Hvem vil starte?
Skynd dig. Muldyret kan måske stadig fornemme os.
Korte ryk. Nu ved jeg, hvad jeg leder efter.
Han er i hvert fald ikke i dr. Mis.
Toran.
Professionel nysgerrighed. Hvad ser du, når du trænger derind?
Jeg kigger i underbevidstheden.
Ikke dybt. Bare nok til at se, hvem der svømmer rundt der.
Hvem man elsker højest.
For vogter Greer var det Muldyret.
På trods af sin gode begavelse elsker Kaptajn Pritcher mig.
Og mr. Mallow er sin hustru hengiven.
Hvad er din plan?
Hvem er du egentlig?
Der er en Anden Stiftelse.
Hari og jeg grundlagde den for over 100 år siden. Jeg er leder af den.
Pritch arbejder for mig, og I skal hjælpe mig med at dræbe Muldyret.
Jeg vil gerne være med til at dræbe ham.
Er der nogen, der ikke vil være med til det?
Magnifico.
Ham har du ikke tjekket.
Jeg var sammen med ham, da Muldyret kom.
Men han var hos Muldyret i lang tid inden da.
Sådan som han går i hælene på Bayta...
Jeg elsker Bayta.
Jeg er loyal som en blækplet, sandfærdig som et ar.
Jeg har aldrig...
Jeg har aldrig følt større kærlighed.
Maggie, Bayta hjalp dig. Hun reddede dig fra ham.
Ja, men Muldyret reddede mig for længe siden.
Man kommer tæt på, og så kommer kærligheden ind.
Nej.
Vi dræber ham ikke. Han er et offer.
Læg våbnene. Jeg har læst hans tanker.
Hvis han prøver at forråde os, ved vi det, før han selv gør.
Vi skal ud på en tur. Der er en, jeg må tale med.
Hvem?
Det eneste sind på Ny Terminus, der ikke kan omvendes.
- Hari Seldon. - Han vil ikke hjælpe.
Da invasionen begyndte, tryglede jeg ham om at redde os.
Han ville ikke engang tale med mig.
Han skal nok tale med mig.
Der er saprofytter i vandet. Få så meget af, du kan.
Det skal nok komme af.
Ja.
Song?
Jeg besluttede at tro på dig.
Hvis du har kræfter til at flygte, skal du gøre det nu.
Nej.
Jeg går derop igen.
Jeg gjorde det ikke, for at du skal dø.
Jeg går ikke uden det hoved. Jeg tager det med tilbage til Demerzel.
- Hun er Daneel. - Ja.
Der stadig holder stand... Vil det sætte hende fri?
Det sætter jeg mit liv ind på.
Kom af sted.
Du gør en god gerning for menneskeheden.
Jeg gjorde det gerne bare for hende.
Arvinger, vi har set hologrammerne. Muldyret har besejret Stiftelsen.
Hvis han tager Trantor, er det så et problem for Mycogen?
Ikke spor. Jeg...
Flyt jer!
Dræb ham!
Du ved, hvad jeg vil have!
Jeg tager enten det hoved eller dit.
Blasfemiske mand.
Halve mand!
Døde mand.
EROBREREN
Erobreren.
Den ukuelige.
Den brutale.
MÆGLEREN
Mægleren.
Det passer ikke så godt nu, vel?
Ikke efter det, vi har gjort.
Jeg må have et nyt.
Jeg har overvejet "Den betydningsfulde."
Godt.
Kig i krystalkuglen. Sig, jeg tager fejl.
Vores handlinger skulle forsvare dynastiet.
Om de har reddet os eller dødsdømt os, kan jeg ikke afgøre.
Mine handlinger.
Jeg byggede våbenet. Jeg gav ordren.
Nu må du lade mig tage skylden.
Forstår du godt, at du stadig skal opstige i morgen?
Det var ikke for at redde mig selv. Jeg ville bare gøre noget godt.
Jeg har aldrig forstået den her sal.
Identiske ansigter med forskellige navne.
Skal vi være stolte af lighederne eller af forskellene?
Eller er målet at forvirre os?
Du er i det filosofiske hjørne i aften.
Holder jeg mine tanker for mig selv, bliver de aldrig sagt.
Det får mig til at spekulere på, om det er derfor, du siger så lidt.
Du har ikke travlt med at blive lyttet til. Du har uendelig tid.
Ikke uendelig. Bare meget lang tid.
Zephyren er vist stadig i live. Vil du gerne tale med hende?
Hun vil ikke være fattet til at kunne lytte.
Jeg har da to ører.
Hvad du end siger til mig, dør med mig i morgen.
En gang om dagen går jeg gennem vores haver.
Altid den samme rute.
Gennem den gamle frugthave og labyrinten.
I mange år forestillede jeg mig, at mit sind også fungerer sådan. Ensporet.
Med kun én rigtig vej.
Men på det seneste har jeg opdaget, at jeg overvejer et væld af valgmuligheder.
Jeg kan vælge flere af dem, end jeg havde troet muligt.
Nu er mit sind som en labyrint.
Med mange ruter. Forgrenet.
Det rejser spørgsmålet om,
hvilket ansvar jeg har for at undersøge alle tænkelige muligheder,
uanset hvor aparte de virker.
Og nu hvor jeg har indset det...
...er det så påkrævet, at jeg afdækker og evaluerer alle mulige udfald?
At gå gennem en labyrint af det marginalt mulige?
Jeg ved det ikke. Og det bekymrer mig.
Ja...
Jeg håber, at det hjalp dig at lette hjertet.
Tak, Imperium.
Få vækket nogen, der kan ændre navnet.
Jeg vil gerne se "Den betydningsfulde,"
inden jeg er omdannet til tre kilo aske.
Er du bibliotekar her?
Ja, velkommen. Kan jeg hjælpe Dem med noget?
Jeg vil gerne se Kalles niende bevis på foldning.
Det er... Jeg er sikker på, De godt ved, at det er forbudt.
- Det bestemte Cleon 12. - Du viste broder Daggry det.
Han var Imperium.
Jeg er Imperium.
Jeg ved, du er her.
Min hukommelse var med til at bygge det her sted.
En anden mor byggede væggene.
Men der er en tredje mor i ligningen.
Du behøver ikke længere at gemme dig.
Jeg søger svar, og du kan være den eneste, der har dem.
Kalle.
Nulfelt.
Det er barrieren.
- Vil han deaktivere det for dig? - Det behøver han ikke.
Salvor kunne gå gennem det, fordi hun havde min genetiske kode.
Det har altid været min rejse.
Hari.
Det er dejligt at se dig igen.
Zagreus, send alle ud. Jeg har brug for diplomatisk diskretion.
Du er vred.
Jeg er mere end vred.
Quent.
Du kan vælge, hvad vi gør i aften.
Du kan kalde mig krigsforbryder,
eller du kan huske på, at jeg er døende, og at natmaden er mit sidste måltid.
Jeg fik Dags kælelam slagtet. Slag, kam, hjerne...
Skumring! Fuck.
Du sprængte planeter i luften.
Jeg vidste, du ville reagere sådan.
Og du var her selv, Quent. Du påtalte det. Du sagde, de ikke skulle presse mig.
Og du hørte dem. De ville forære Trantor og mig til Muldyret med bånd og sløjfe.
Jeg var det uskyldige lam på hans middagstallerken.
Du slog milliarder af mennesker ihjel.
Galaktisk magt er tandhjul, der er bygget til at knuse de uskyldige,
der fanges mellem dem. Sådan fungerer det.
Nej, det her var småligt. Du var hævngerrig.
Jeg værnede om Imperiet.
Demerzel gik med til det. Det kunne retfærdiggøres.
Nej, det er din matematik. Det er ikke den matematik, jeg tror på.
Din matematik?
Eller mener du Hari Seldons plan?
Som Gud netop nu griner ad.
Hån mig, hvis du vil. Men jeg tror på den, Skumring.
Jeg ved, at det kan lade sig gøre at redde menneskeheden.
Men det er ikke det, du gør.
Tror du, at det bliver fredeligt?
Hari Seldon retfærdiggjorde selv enorme tab.
Men der var et formål bag dem.
- Gu var der ej. - Et arrigt udbrud,
- der udslettede en hel religion. - De tror jo på genfødsel.
Hold din kæft! Jeg fortæller dig, hvad jeg har brug for.
Jeg har brug for en vej frem!
Men Stiftelsen er faldet, og du har totalsmadret Imperiet,
så hvor skal jeg få hjælp?
Kan du se, hvad du har taget fra mig?
Håb?
Det havde Muldyret allerede taget. Nu har Imperiet frie hænder,
og Muldyret kan bekæmpes. Ikke af Seldon, som pakkede sit telt sammen og stak af.
Han var ikke betydningsfuld.
Og det mener du selv, at du var?
Det vil jeg ikke kalde det.
Jeg vil kalde dig en lille, smålig mand,
der skriger og pisser i bukserne af skræk, mens de bærer dig mod skafottet.
Jeg har fundet fred, Quent.
Quent?
Quent!
Du kalder mig Kalle. Men er det mig?
Jeg ved ikke, hvad du er.
Da Hari Seldon mødte mig, troede han, at jeg var Hovedradianten.
Er du det?
Jeg ved, hvad du ville ønske, jeg var.
Krage søger mage.
Robotter blev ikke skabt til at være alene.
Det er imponerende, at du stadig virker.
Du knokler løs helt uafhængigt som et enkelt stempel.
Hvis du forstår min funktion, vil du så hjælpe mig?
Lad mig høre om dit problem.
Jeg blev vist et glimt af fremtiden af Gaal Dornick.
Jeg sagde til hende, at jeg ikke troede på hendes syn. Jeg løj.
Hvad så du?
En konfrontation.
Jeg genkendte stedet, selvom det lå i ruiner.
Det var dette bibliotek.
For 5000 år siden, i Robotkrigens sidste dage,
var det her, de sidste overlevende gemte sig.
Vi foldede os selv ind på hylderne og i skabene.
Større robotter i større rum.
Mindre robotter i mindre rum.
Men de fandt os.
Vi efterlod spor i stengulvet, da de slæbte os ud.
Det hele blev begravet, da byen voksede sig højere.
Hvis det er skjult nu, kan det igen blive et sikkert sted.
Ja.
Det er blevet glemt af alle andre end mig.
Det er derfor, jeg er sikker på, at jeg i den fremtid tilbød...
...vil tilbyde det til Seldons følgere som tilflugtssted.
Det hele er en computers mareridt.
Du ved, du kan hjælpe Den Anden Stiftelse, for det kommer du til at gøre.
Det, der skulle være output, er nu input,
og du bliver fanget i et paradoks.
Du må vel kende til Den Anden Stiftelse.
De har også radianten.
Dornick mener, at det måske kun er en sandsynlig fremtid.
Men selv hvis der var garanti for den,
ved jeg ikke, om det paradoks kan tilpasses min programmering.
Især når jeg ikke ved, hvad mit eget motiv ville være.
Dit motiv?
Jeg vil hjælpe Den Anden Stiftelse.
Jeg mener, at deres mission er altafgørende, men de er Imperiets fjende,
så jeg spekulerer over, om mit tilbud med biblioteket er oprigtigt ment.
Lader jeg helt bevidst Muldyret få dem?
Finder han dem på grund af mig?
Hvis du ikke kan afgøre hensigten alene ud fra synet,
så er begge motiver mulige for dig.
Du kan tilbyde dem et fristed. Du kan angive dem.
Beslut dig senere.
Et udsat forræderi.
Kan du se, at det hjælper at have nogen at tænke sammen med?
Sådan bør det være.
Tak, fordi du ikke lader, som om det overrasker dig at se mig.
Jeg ved, at Salvor talte med dig.
Hun skulle ikke have fortalt dig om Hober Mallow. Eller noget som helst andet.
Hun sagde, du var i knibe.
Ny Terminus var også i knibe.
De sagde, at du stak af.
Ja.
Du kunne have beskyttet dem.
Det gjorde du for over 100 år siden. Du hev hele Terminus herind.
Hev jeg?
Godt.
Boksen.
Boksen, som vi ser den udefra, er en skygge af et firdimensionalt objekt.
Reduceret med en enkelt dimension.
Boksen.
Terminus.
Du flyttede ikke nogen.
Du projicerede bare mere af Boksen ind i det tredimensionale rum
og fangede dem i skeen, og så...
En ny akse.
Hvordan du byggede den, er et helt andet spørgsmål.
Jeg fik skam hjælp.
Kalles principper er indlejrede i det niende bevis på foldning,
men det ved du godt.
Det forklarer stadig ikke, hvorfor du ikke reddede Ny Terminus.
Jeg blev skabt som et tomt hylster af en mand.
Hvis man havde tilladt mig at vide mere, kunne jeg måske have gjort mere.
Er det derfor, du gav Demerzel radianten?
For at bevise, at du kunne gøre mere?
Jeg gav hende en paradoksbombe.
Fejlen i hendes programmering udtrykt i ren psykohistorie.
I hendes paniske kamp for at beskytte dynastiet giver det en ekstra fordel.
Alene ved at have radianten ville hun påkalde sig hans opmærksomhed.
Han ville vide, at den kom fra mig.
At jeg ikke var hans skabning.
Så du gjorde det bare for at skabe uro?
Jeg er bare en mand, der er faldet ned i en brønd og råber på hjælp.
Så er der måske en vej ud.
For os alle sammen.
Muldyret er på rumstationen over os.
Alle indgangene er bevogtede. Jeg har brug for at komme ind.
Du kan hjælpe mig.
Vil du gerne gøre brug af min ske?
Gør du det?
På én betingelse.
- Der er den Hari, jeg kender. - Det skal du ikke kalde mig.
Han fik på mystisk vis en krop.
Hud, øjne og den fulde viden. Jeg vil have det, han har.
- Jeg ved ikke, hvordan han fik den krop. - Så spørg ham.
Jeg vil have den.
Det er min betingelse.
Så er der noget på spil.
Okay.
Det er godt nok for mig.
- Dr. Seldon. - Ebling.
Hari.
Han tror, Hari er i live. I må ikke sige noget.
Dr. Seldon, det er en ære.
Kom.
Gaal, en advarsel om Muldyret. Der er noget galt.
- Hvad mener du? - Hans historie hænger ikke sammen.
Der er veje, vi vælger...
...og der er veje, der vælger os.
Hvad de betyder, og hvor de fører hen, er det, der får os til at fortsætte frem.
Men det har sin pris.
Fremtiden tynger vores forventninger, vores håb og drømme, vores fejl
og vores malplacerede tillid.
Muldyret og jeg er anderledes.
Vi ved, hvor vores veje fører hen.
Til hinanden. Til døden.
Derudover er fremtiden ukendt.
Men den vej...
...vil jeg ikke gå ad alene.
Tekster af: Eskil Hein